Справа № 357/1158/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2021 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І. Д., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нива Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 160 ч. 1 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал з БЦ ВП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 160 ч. 1 КУпАП.

В протоколі серії АПР18 № 636363 від 28 грудня 2020 року про адміністративне правопорушення зазначено: 28 грудня 2020 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 на тротуарі біля входу ТЦ «ВЕГА» за адресою Київська область, м. Біла Церква, вул. Героїв Небесної Сотні 2-а здійснював торгівлю ялинковою атрибутикою на території м. Біла Церква без відповідного погодження з органами місцевого самоврядування у невстановленому для цього місці, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 160 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що дійсно 28 грудня 2020 року близько 20 год. 00 хв. на тротуарі біля входу ТЦ «ВЕГА» за адресою Київська область, м. Біла Церква, вул. Героїв Небесної Сотні 2-а здійснював торгівлю ялинковою атрибутикою. Але перед цим він уклав договір суборенди землі з ФОП ОСОБА_2 відповідно якого він торгував, закону не порушував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , суддя вважає, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях останнього складу правопорушення передбаченого ст. 160 ч. 1 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

Правилами ст. 245, 251, 252 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15 травня 2008 року, заява N 7460/03), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді конфіскації предметів торгівлі, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ст. 160 ч. 1 КУпАП торгівля з рук у невстановлених місцях: на вулицях, плотах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях - тягне за собою накладення штрафу від одного до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі або без такої.

Диспозиція ч. 1 ст. 160 КУпАП має бланкетний характер і відсилає до Постанови Кабінету Міністрів від 15 червня 2006 року N 833 про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, за порушення якого і настає адміністративна відповідальність за вищевказаною статтею.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері торговельної діяльності й захисту прав споживачів (Закон України "Про захист прав споживачів", Порядок провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів). Об`єктивна сторона правопорушення виражається в торгівлі з рук у невстановлених місцях. Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Пунктом 26 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлено, що торговельне приміщення - це майновий комплекс, який займає окрему споруду (офісне приміщення) або який розміщено у спеціально призначеній та обладнаній для торгівлі споруді, де суб`єкт господарювання здійснює діяльність з реалізації товару.

Згідно з п. 7 Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833 в останній редакції від 10 березня 2017 року, торговельними об`єктами є: 1) у сфері оптової торгівлі: склад товарний (універсальний, спеціалізований, змішаний); магазин-склад; 2) у сфері роздрібної торгівлі: магазин, який може бути продовольчим, непродовольчим, змішаним (за товарною спеціалізацією), ун6іверсальним, спеціалізованим, вузькоспеціалізованим, комбінованим, неспеціалізованим (за товарним асортиментом), з індивідуальним обслуговуванням, самообслуговуванням, торгівлею за зразками, торгівлею за замовленням (за методом продажу товарів); павільйон; кіоск; ятка; палатка, намет; лоток, рундук; склад товарний; крамниця-склад, магазин склад.

Тобто, належна ФОП ОСОБА_2 споруда за адресою: АДРЕСА_3 є торгівельним об`єктом, біля якого згідно договору суборенди землі від 28 грудня 2020 року ОСОБА_1 мав право провадити господарську діяльність. Отже, у протоколі про адміністративне правопорушення, у достатній мірі не зазначено дій, за які передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 160 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається вчинення ОСОБА_1 як самого факту торгівлі, так і здійснення підприємницької діяльності з рук у невстановлених місцях. Матеріали справи не містять докази, що ОСОБА_1 торгував у не встановленому для цього місці, оскільки належність доказів - це якість доказу, що характеризує точність, правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. Належним є той доказ, який містить інформацію, що має значення для справи.

Допустимість доказів - означає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Визначення терміну «торгівля» встановлено в Законі України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності». Торгівля - це будь-які операції, що здійснюються за договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на товари.

З метою дотримання законності при здійсненні провадження у справах про адміністративні правопорушення, МВС України Наказом від 06 листопада 2015 року за № 1376 затверджено «Інструкцію з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції». Так, протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку.

Згідно з п. 9 вказаної Інструкції у графі "дата, час, місце вчинення і суть вчиненого адміністративного правопорушення" вказується - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за-якою складено протокол).

У графі "до протоколу додається" - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення). Якщо внаслідок вчинення адміністративного правопорушення заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 636363 від 28 грудня 2020 року, діями ОСОБА_1 матеріальну шкоду не заподіяно, свідки відсутні.

Зокрема, відповідно до ст. 265 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів поліції. У протоколі про адміністративне правопорушення або в протоколі про адміністративне затримання робиться відповідний запис про те, які саме речі, предмети, документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, вилучено у затриманого, зазначаються їх індивідуальні ознаки, номери, місце та обставини їх виявлення.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, в супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, 23, 24, 30, 33, 36, 130, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 160 ч. 1 КУпАП.

Ялинкові прикраси у вигляді ялинок в кількості 30 шт. залишити ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІ.Д. Дубановська