Справа № 459/3218/20 Провадження № 3/459/10/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Дем`яновська Ю.Д., розглянувши матеріали, що надійшли від Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого комбайнером у шахті «Надія», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №053330 від 09.11.2020 року, ОСОБА_1 09.11.2020 року о 00.50 год. в м.Червоноград по вул.Б.Хмельницького, 49, керував автомобілем марки «MAZDA 6» д.н.з НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав, пояснив, що 09.11.2020 року був у гостях, випили з дружиною близько 1 пляшки вина, однак почував себе тверезим, а тому сів за кермо автомобіля. Повністю підтвердив показники прилада «Драгер», підтвердив обставини вчинення адміністративного правопорушення, відеофіксація якого оглядалась в судовому засіданні та просив звільнити його від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу первинній профспілковій організації ПАТ «Шахта «Надія».

Захисник в судове засідання не з`явився, однак ОСОБА_1 не заперечував проти розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який в судовому засіданні свою вину визнав повністю, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вирішує справу в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, та здобуті під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортного засобу особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім визнання своєї вини, винність ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №053330 від 09.11.2020 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце, обставини вчинення правопорушення та у якому ОСОБА_1 особисто вказав, що згідний з протоколом та визнає вину; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому в графі «з результатом згоден» особисто підписано ОСОБА_1 та зазначено «згідний»; результатом Drager Alkotest 6820 від 09.11.2020 року, яким підтверджено наявність в організмі ОСОБА_1 0,92 % проміле алкоголю; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції від 09.11.2020 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 09.11.2020 року, в яких зафіксовано, що у їх присутності ОСОБА_1 , пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу - алкотестеру Драгер, результат якого був позитивний 0,92% та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі; відеозаписом події.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння, який і був дотриманий працівниками поліції.

Згідно довідки Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області від 09.11.2020 року ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не притягувався.

Отже, здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази є належними та допустимими з точки зору можливості їх використання в процесі доказування. Такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, становлять предмет доказування та зібрані у встановленому КУпАП порядку.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є повними, взаємодоповнюючими, не викликають сумніву, належними, допустимими та, відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Під час розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повністю визнав свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та заявив клопотання про закриття справи щодо нього на підставі ст. 284 КУпАП, у зв`язку з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.

Однак таке клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Так, за змістом ч.1 ст.21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, може бути звільнена від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу. Умовою такого звільнення є переконання про те, що до особи доцільно застосувати захід громадського впливу.

При вирішенні питання про можливість звільнення ОСОБА_1 від відповідальності із передачею матеріалів на розгляд трудовому колективу суд вважає за необхідне з`ясувати питання щодо узгодженості такого звільнення із завданнями КУпАП та метою адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням такого є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством..

Положеннями ст.23 КУпАП визначено, що метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне стягнення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Аналіз указаних правових норм, у поєднанні із характером вчиненого правопорушення, дає підстави стверджувати про неможливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності із зазначених вище підстав, оскільки зі змісту ст.130 КУпАП вбачається, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами застосовується за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом. При цьому санкція ч.1 ст. 130 КУпАП - безальтернативна, а саме: передбачає і позбавлення права керування транспортними засобами, і штраф. Правопорушення за ст.130 КУпАП є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху, оскільки об`єктом правопорушення є безпека дорожнього руху та здоров`я громадян. На це також звертає увагу і Європейський суд з прав людини. Зокрема в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Тому звільнення від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу не буде сприяти виконанню завдань КУпАП, а накладення на ОСОБА_1 стягнення є необхідним для досягнення його мети у виді запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладаючи стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, яка доведена повністю, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, а тому вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфікується правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу та закриття справи відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська