33/804/61/21
264/6285/20
Категорія: ч. 1 ст. 130 КпАП України 33/804/61/21
264/6285/20
Суддя І інстанції: Пустовойт Т.В.
Доповідач: Топчій Т.В.

П О С Т А Н О В А

01 лютого 2021 року м. Маріуполь
Суддя Донецького апеляційного суду Топчій Т.В. ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 8 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно постанови судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 8 грудня 2020 року ОСОБА_1 , 16.09.2020 року о 02-46 годин, біля будинку №139-а по пр.Металургів в Кальміуському районі м.Маріуполя керував автомобілем «Volkswagen Caddy» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, млява мова, розширені зіниці очей не реагують на світло), та згідно п.п.1.2, 1.3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п.п.2, 3 вище зазначеної Інструкції порядку медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, від яких він відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Постановою судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 8 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
18 січня 2021 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області на зазначену постанову судді надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в якій останній просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду скасувати із закриттям провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що постанова суду винесена за його відсутністю, копію постанови отримав лише 16.12.2020року, однак оскаржити її у строки, передбачені законодавством він не мав можливості з причини, які не залежали від його волі, не зміг зустрітися з захисником Кондратьєвою М.А. та обговорити правову позицію щодо складання апеляційної скарги.
Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на оскарження постанови суду, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону. Право на апеляційний перегляд провадження беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.
При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення, обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи у суді, поважність причин, якими обґрунтовується пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження та їх доведеність, тривалість строку, який пройшов з часу ухвалення судового рішення, яке оскаржується апелянтом, сутність доводів апеляційної скарги та інші обставини, які мають істотне значення.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутністю, чим порушив право останнього на справедливий судовий розгляд - апеляційний суд відхиляє як такі, що не відповідають дійсності.
Так, в матеріалах справи наявна заява, написана власноруч ОСОБА_1 про розгляд справи в суді першої інстанції, призначений на 08.12.2020 року за його відсутністю з врахуванням заяви його захисника про закриття провадження по справі. Розгляд судом справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відбувся того ж дня без його участі.
Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 та його захисник були достеменно обізнані про розгляд справи відносно нього 08.12.2020 року, а отже мали об`єктивну можливість своєчасно дізнатися про результат судового розгляду справи, проте цього не зробили.
Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими і суди повинні вказувати підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Однією із таких підстав може бути, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України»).
Крім того, після винесення постанови відносно ОСОБА_1 її копія була одразу надіслана останньому, та 16.12.2020 року копія постанови була ним отримана поштовим зв`язком, проте апеляційну скаргу до суду першої інстанції подав лише 18.01.2021 року, тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження.
Звертає увагу апеляційний суд і на те, що невчасне отримання копії судового рішення не є безумовною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження і може бути визнано поважною причиною несвоєчасного подання апеляційної скарги з врахуванням процесуальної поведінки апелянта яка б свідчила про вживання певних заходів про отримання інформації про стан судового провадження, чого у даному випадку не відбулося.
Бездоказове посилання ОСОБА_1 на обставини, які завадили йому своєчасно оскаржити судове рішення (в даному випадку неможливість зустрітися з захисником для обговорення правової позиціє щодо складання апеляційної скарги через епідеміологічну ситуацію яка склалася в країні) не можуть бути визнані правовою підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки в апеляційній скарзі останній не навів об`єктивних причин, які завадили йому в режимі телефонного зв`язку узгодити свою правову позицію з захисником щодо складання апеляційної скарги та направити її до суду поштою у становлень КУпАП строк. Об`єктивних даних, таких як хвороба з підтвердженням відповідними медичними документами, перебування за межами населеного пункту з поважних причин чи інших відомостей які обґрунтовано можна було б визнати поважними причинами клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду не містить.
Сукупність досліджених судом обставин, свідчить про те, що ОСОБА_1 мав можливість своєчасно оскаржити постанову у строк, встановлений законом, проте цього не зробив, враховуючи, що з моменту ухвалення постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк, 1,5 місяці, а поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не є переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).
Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 поза межами строку, передбаченого законом на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим приходжу до висновку, що апеляційна скарга у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП підлягає поверненню апелянту.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст. 289, 293-294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08.12.2020 року - повернути апелянту.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя: