ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/1876/21

№ 3/610/618/2021

м. Балаклія 27.08.2021 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, за участі прокурораКривича І.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки с. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 ; діловода відділу по забезпеченню діяльності роботи старост апарату виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області; рнокпп НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді спеціаліста Гусарівської сільської ради з 15.09.2014р. по 10.02.2021р., будучі посадовою особою місцевого самоврядування, а тому являючись суб`єктом декларування відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», припинивши діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, без поважних причин несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), а саме 18.03.2021р. за період з 01.01.2021р. по 10.02.2021р.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позицію, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

16.07.2021р. ОСОБА_1 надала суду заперечення, в яких вказала, що після розлучення з чоловіком у 2018р. вона проживає разом зі своєю донькою ОСОБА_2 , 2005р.н., яка в період з 01.03.2021р. по 18.03.2021р. хворіла, в зв`язку з чим потребувала її догляду, тому вважає це поважною причиною пропуску нею строку подачі декларації. Крім того, посилалась на те, що термін 20 робочих днів є безпідставним та не може використовуватись, як встановлений для подання декларації.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення за наведених обставин не визнала. Вказала, що в період з 01.03.2021р. по 18.03.2021р. вона здійснювала догляд за хворою донькою, яка втрачала свідомість, перебувала на заспокійливих після стресу через розлучення батьків. Визнала, що в неї вдома є інтернет.

Протоколом № 328 від 16.06.2021р. зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за вищенаведених обставин.

Як свідчать матеріали справи, за розпорядженням № 20 від 15.09.2014 року ОСОБА_1 було призначено на посаду спеціаліста Гусарівської сільської ради та присвоєно 15 ранг посадової особи місцевого самоврядування. Цього ж дня вона склала присягу посадової особи місцевого самоврядування та підписала про ознайомлення з загальними правилами поведінки державного службовця. За розпорядженням № 113 від 10.02.2021 року ОСОБА_1 було призначено на посаду діловода відділу по забезпеченню діяльності роботи старост апарату виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області за переведенням з посади спеціаліста Гусарівської сільської ради з 10.02.2021р. (а.с. 22, 23, 30-35, 41-43).

Таким чином, ОСОБА_1 з 15.09.2014р. по 10.02.2021р. перебувала на посаді спеціаліста Гусарівської сільської ради, тобто була посадовою особою місцевого самоврядування, тому відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що суб'єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до п. 2 ч. 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого 10.06.2016р. (у редакції наказу № 273 від 06.07.2017р.) визначено, що декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб'єктом декларування, була зобов'язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, тобто до 11 березня 2021 року, однак подала декларацію лише 18.03.2021р., що підтверджується даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, тобто несвоєчасно (а.с. 15-17, 44-47).

Цю обставину ОСОБА_1 визнає.

Посилалась, як на поважну причину пропуску строку подачі декларації, перебування в період з 01.03.2021р. по 18.03.2021р. на лікарняному її доньки, за якою вона повинна була здійснювати догляд.

На підтвердження цього надала медичну довідку від 19.03.2021р., з якої вбачається, що ОСОБА_2 , 2005р.н., спостерігається неврологом з 2019р., з 01.03.2021р. 18.03.2021р. дитина проходила дообстеження та лікування (потребувала сторонньої допомоги, у даному випадку матері).

Однак, надана медична довідка не містить обмежень відносно дитини (потреби саме у постійному догляді та сторонній допомозі тощо), які б об`єктивно заважали ОСОБА_1 подати декларацію в цей період. Тим більш, як визнала сама ОСОБА_1 , у них вдома є інтернет, а також вона могла подати таку декларацію до 01.03.2021р.

Таким чином, поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільнення) шляхом особистого заповнення електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру не встановлено.

Вказані документи відповідно до ст. 251 КУпАП є доказами в справі про адміністративне правопорушення і узгоджуються між собою.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з огляду на матеріали справи, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

В той же час, згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що попереджувальних цілей щодо ОСОБА_1 можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням такого виховного заходу, як усне зауваження, який буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - запобіганню вчинення нових правопорушень.

У зв 'язку з тим, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення вперше, розлучена, має на утриманні неповнолітню доньку; враховуючи характер правопорушення, та те що склад даного правопорушення є формальним, приймаючи до уваги наявність обставин які перешкоджали виконати вимоги закону вчасно, з урахуванням інших обставин, викладених у ст.ст. 33-35 КУпАП України, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП та звільнити останню від адміністративної відповідальності, оголосивши їй усне зауваження, що буде достатнім для попередження скоєння нею нових правопорушень.

Застосування стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за наведених обставин вважаю явно несправедливим, достатніх підстав для цього не убачається.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 33-35, 252, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, внаслідок малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя В.М. Стригуненко