ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/2755/21 Головуючий в 1 інст. Салтан Л.Г.
Провадження №33/807/517/21 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ,за апеляційною скаргою останнього на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжявід 15 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає: АДРЕСА_1 , офіційно не працює, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою суду, 12 травня 2021 року об 20 годині 51 хвилин, ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Воронезькій біля будинку 12 у Хортицькому районі м.Запоріжжя, керував транспортним засобом BMW 3L78351 (cz), з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова ). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки за допомогою спец приладу Alcotester Drager 6810 та у медичному закладі у лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову суду.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що він категорично не погоджується з постановою суду.

Під час розгляду справи він заперечував проти факту керування транспортним засобом. Транспортним засобом керував ОСОБА_11 , який на той момент, коли підійшли працівники поліції, знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля. Побачивши поліцейських, ОСОБА_11 пересів з сидіння водія на пасажирське сидіння, оскільки у нього при собі не було посвідчення водія.

Сам же апелянт стверджує, що він знаходився на задньому сидінні автомобіля та зазначає, що з матеріалів відеозаписів не видно, що саме він керував автомобілем. Не видно і того, що він перелазив з переднього сидіння транспортного засобу на заднє, про що зазначає суд у своїй постанові. Такий висновок суду ґрунтується на припущеннях.

Вказує, що він не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння, а лише стверджував про те, що він не керував автомобілем.

Вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Три свідки підтвердили, що за кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_11 , а не він.

Проте, суд не взяв до уваги ці пояснення свідків, оскільки вони є товаришами.

Інші свідки - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які пояснили, що за кермом автомобіля був чоловік, одягнутий у сорочку в клітинку, не мають жодного відношення до події.

Вказує, що він виходив з автомобіля щоб закрити капот, а за кермом вже тоді перебував ОСОБА_11 , це відбувалось за 30 хвилин до того часу, який вказано у протоколі.

Апелянт вважає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення лише документує бачення поліцейського на подію та не є доказом того, що таке порушення мало місце.

В той же час, направлення на проходження огляду на стан сп`яніння до медичного закладу йому взагалі не вручалося. На відео не зафіксовано, що йому вручали цей документ, його підпис відсутній. Вважає, що цей документ нічого не підтверджує.

Розписка ОСОБА_8 про передачу йому транспортного засобу також не є доказом того, що саме він керував автомобілем.

Також вважає, що рапорт поліцейського, як і пояснення працівників поліції в судовому засіданні, не є належними доказами винуватості, оскільки вони прямо зацікавлені особи, які повинні збирати належні та допустимі докази, а не створювати їх шляхом надання власних пояснень.

До того ж, один з поліцейських пояснив, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити медичне освідування.

Оскільки в протоколі відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого здійснювалася відео фіксація, вказаний доказ не може бути належним.

Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР № 1476738 від 12 травня 2021 року, згідно з яким ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; зі змістом протоколу ОСОБА_1 ознайомився, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, від отримання копії протоколу відмовився;

- в направленні на огляд водія до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 травня 2021року;

- в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 12 травня 2020 року, згідно з яким у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, від запропонованого огляду останній відмовився.

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 , відібраними на місці пригоди, згідно з якими він перебував в якості пасажиру в автомобілі, держномер НОМЕР_1 та бачив, як неадекватний водій BMW 3L78351 грубо порушував швидкісний режим, їхав з відкритим капотом, після чого поводив себе зухвало, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Події відбувалися на вул.Гудименко. Він звернувся на гарячу лінію «102» та передав данні диспетчеру поліції. Поміж будинками 10 та 12 по вул.Воронезькій він біля кіоску побачив зазначений автомобіль, з якого вийшов водій з явними ознаками алкогольного сп`яніння, пізніш встановлений як ОСОБА_1 . У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердив свої пояснення, доповнивши їх.

- аналогічними письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 , відібраними на місці пригоди, згідно з якими він є охоронцем охоронної фірми «КОМП», під час виконання охорони громадського порядку він керував транспортним засобом ВАЗ 2107 держномер НОМЕР_1 та був свідком як, перебуваючи в неадекватному стані, водій BMW 3L78351 грубо порушував швидкісний режим, їхав з відкритим капотом, після чого поводив себе неадекватно. Події відбувалися на вул.Гудименко. Він звернувся на гарячу лінію «102» та передав данні диспетчеру поліції. Поміж будинками 10 та 12 по вул.Воронезькій він біля кіоску побачив зазначений автомобіль, з якого вийшов водій з явними ознаками алкогольного сп`яніння, пізніш встановлений як ОСОБА_1 . У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердив свої пояснення.

- розпискою ОСОБА_8 , який зобов`язався доставити авто до місця стоянки та не підпускати до керування водія ОСОБА_1 .

Вказані докази узгоджуються з рапортом поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП ОСОБА_9., згідно з яким, під час несення служби з охорони громадського порядку та безпеки дорожнього руху 12 травня 2021 року у складі екіпажу АП «Драгун» 701, на службовий планшет був отриманий виклик стосовно того, що водій BMW 3L78351 грубо порушував правила дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Транспортний засіб чорного кольору рухається по вул.Воронезькій у м.Запоріжжя. Об 20-51 год. під час опрацювання отриманої інформації зазначений автомобіль було зупинено біля будинку 12 по вул. Воронезькій, оскільки водій здійснював рух у темну добу без ввімкнутого ближнього світла фар під керуванням ОСОБА_1 . На водія була винесена постанова БАА №563398 та накладено стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу. Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі водій ОСОБА_1 категорично відмовся, у зв`язку з чим на останнього було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.У судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_9 надав аналогічні пояснення.

Обставини, відображені у рапорті, при судовому розгляді справи підтвердив інспектор поліції Смолій А.О.

Згідно з відеозаписом, який міститься на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, під час зупинки транспортного засобу BMW 3L78351, поліцейський підходить до автомобілю, зауважує, що він проводить зйомку, а тому водієві, який пересідає на заднє пасажирське сидіння, не вдасться уникнути спілкування та відповідальності. При цьому, у той час, коли інспектор поліції підходить до транспортного засобу, місце водія залишається вільним. Під час спілкування ОСОБА_1 поводить себе зухвало, заперечує факт керування транспортним засобом, зауважує, що всі дії будуть відбуватися лише у присутності його адвоката, якому намагається додзвонитися. Працівники поліції неодноразово пропонують йому пройти огляд на стан сп`яніння, використовують спеціальний прилад, роблять контрольний забір повітря. ОСОБА_1 не погоджується пройти огляд та повідомляє, що від проходження огляду він не відмовляється, але має право на адвоката. О 22-55 год. (запис ) знайомі ОСОБА_1 повідомляють, що адвоката не буде, оскільки він знаходиться за містом, але ОСОБА_1 наполягає, що огляд буде проходити виключно у приступності захисника, який вже їде, та не погоджується проходити огляд, незважаючи на неодноразові вимоги працівників поліції.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам справи.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 надав пояснення, що є аналогічними його поясненням, наданим під час розгляду справи судом першої інстанції, та додатково пояснив, що свідок ОСОБА_6 його оговорює, оскільки у нього з вказаним свідком неприязні стосунки. 01 грудня 2020 року він посварився з ОСОБА_6 .

Проте, доводи ОСОБА_1 про упередженість свідка ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження, оскільки доказів на підтвердження цього апелянтом не надано.

Разом з тим, пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є послідовними й такими, що не містять суперечностей, узгоджуються між собою та іншими доказами. Підстави не довіряти їм відсутні. Якоїсь особистої зацікавленості з боку вказаних свідків у результатах розгляду цієї справи не вбачається.

Твердження апелянта про те, що транспортним засобом керував ОСОБА_11 , перевірялися судом першої інстанції. Для перевірки вказаної позиції ОСОБА_1 судом досліджено всі докази, долучені до протоколу, допитано свідків, в т.ч. і свідків сторони захисту.

Так, свідок ОСОБА_3 пояснив, що за його проханням про допомогу з випискою з лікарні приїхали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Вони святкували день народження, вживали алкоголь, автомобілем керував ОСОБА_11 , але злякався поліції, бо не мав документів.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили,що коли вони пили каву біля кіоску, до них під`їхав автомобіль BMW, у якому перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які спілкувалися з ними, потім від`їхали, транспортним засобом керував ОСОБА_11 .

Суд першої інстанції обґрунтовано поставився критично до показань вказаних свідків, оскільки ці показання суперечать решті доказів, вказаних вище, та є непереконливими.

Як зазначено вище, з відеозапису вбачається, що місце водія на час, коли підійшли працівники поліції було вільним. На задньому сидінні автомобіля перебував ОСОБА_1 , одягнений у сорочку в клітинку, мав бороду. Саме так описував водія автомобіля свідок ОСОБА_6 .

Вказані пояснення узгоджуються з поясненнями іншого очевидця події - свідка ОСОБА_7 , який і звернувся до правоохоронних органів.

Вказані свідки підтвердили те, що ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що повністю узгоджується з відеозаписом, згідно з яким поведінка ОСОБА_1 свідчила про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Посилання апелянта на те, що не можуть бути прийняті як докази протокол про адміністративне правопорушення; направлення на проходження огляду на стан сп`яніння до медичного закладу; розписка ОСОБА_8 про передачу транспортного засобу, пояснення працівників поліції в судовому засіданні, є безпідставними та суперечать положенням ч.1 ст.251 КУпАП, згідно з якими, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються:

- протоколом про адміністративне правопорушення,

- поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків,

- висновком експерта,

- речовими доказами,

- показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів,

- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу,

- протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як свідчать матеріали справи, докази судом досліджувались як кожен окремо так і у їх сукупності, що відповідає вимогам закону.

Відсутність в матеріалах справи підтвердження вручення ОСОБА_1 копії направлення на огляд не вказує на безпідставність складання щодо останнього протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно, і не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Більш того, ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився, за що і притягається до адміністративної відповідальності.

Твердження апелянта про те, що один з поліцейських пояснив, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити медичне освідування, суперечать матеріалам справи.

Не погоджується суд апеляційної інстанції також з доводами апеляційної скарги про те, що відеозапис не може бути допустимим доказом у справі, з огляду на таке.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.

Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 ,що зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.

Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.

З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, передбачені законом, та суттєвих недоліків не має. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений вищевказаною Інструкцією.

З матеріалів справи будь-яких порушень з боку працівників поліції не вбачається. Зі скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не звертався.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам належну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2021року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 337/2755/21