Справа № 428/5187/21
Провадження № 33/810/215/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області Рябчун О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 , подану на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працює, мешкає у АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,

встановила:

Постановою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30.08.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 17000 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 420,4 грн.

Відповідно до змісту постанови 29 травня 2021 року, об 04 годині 48 хвилин, у м.Сєвєродонецьку Луганської області, на проспекті Гвардійському, 17, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21013 ЗНГ НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовившись від проходження медичного огляду, у присутності свідків.

Розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення проведений судом 30 серпня 2021 року у присутності ОСОБА_1 .

На зазначену постанову суду ОСОБА_1 подав 26.10.2021 року апеляційну скаргу із проханням про скасування судового рішення та поновлення йому строків апеляційного оскарження постанови як пропущених з поважних підстав, оскільки, оскаржувана постанова була опублікована у Єдиному реєстрі судових рішень 07.10.2021 року, але, у ній зазначено, що вона набрала законної сили 10.09.2021 року, що, на думку апелянта, є вкрай суперечливими процесуальними діями суду першої інстанції.

Постанова суду була направлена апелянту засобами поштового зв`язку лише 12.10.2021 року, що підтверджується копією конверту із відбитком поштового штемпелю.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи на 10.11.2021 року, скерував до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи ( без зазначення терміну часу), у зв`язку із виїздом на сезонні роботи за кордон. Відповідно до складеної працівниками апарату Луганського апеляційного суду довідки під час повторного повідомлення ОСОБА_1 за зазначеною у апеляційній скарзі адресою та засобом мобільного зв`язку про наступну дату судового засідання ( 03.12.2021 року) апелянт на зв`язок не виходив.

Перевіривши витребувані із Сєвєродонецького міського суду Луганської області матеріали провадження щодо ОСОБА_1 , проаналізувавши зміст матеріалів провадження, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строків апеляційного оскарження задоволенню підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як убачається із змісту матеріалів провадження, даних журналу судового засідання (а.п.89) ОСОБА_1 був особисто присутнім під час судового засідання, надавав пояснення та не визнавав провину у вчиненні адміністративного правопорушення. У цей же день, 30.08.2021 року, він особисто отримав копію резолютивної ухвали суду, про що засвідчив особистим підписом та надав розписку ( а.п.45). Разом із тим, надана апелянтом копія поштового відправлення свідчить про те, що повний текст ухвали був отриманий ним 12.10.2021 року, отже, строк на апеляційне оскарження пропущений із поважних підстав і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги закону виконані судом у повному обсязі.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України підтверджена:

-поясненнями свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що він обіймає посаду поліцейського Департаменту патрульної поліції УПП в Луганській області. 29.05.2021 року о 04 годині 48 хвилин рухався транспортний засіб ВАЗ 21013 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , в якому не працював лівий стоп-сигнал. Транспортний засіб був зупинений, під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , у нього були виявлені ознаки алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. У зв`язку з чим, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в найближчому медичному закладі, водій погодився їхати до медичного закладу, був доставлений до лікарні, розташованої за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 2б, де відмовився від проходження відповідного огляду. Після чого був складений протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп"ягніння в присутності двох свідків, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 201152 від 29.05.2021 року;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.05.2021 р. о 04 годині 53 хвилин;

- актом огляду на станалкогольного сп"ягніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що відповідний огляд не проводився;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 29.05.2021, в яких зазначено, що він був запрошений працівниками патрульної поліції у якості свідка та в його присутності водій ОСОБА_1 від огляду на стан сп"яніння відмовився;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 29.05.2021, в яких зазначено, що він був запрошений працівниками патрульної поліції у якості свідка та в його присутності водій ОСОБА_1 від огляду на стан сп"яніння відмовився;

- відеозаписом з нагрудної камери співробітника патрульної поліції, який було зроблено 29 травня 2021 року, з якого вбачається, що дійсно ОСОБА_1 патрульними поліцейськими було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп"яніння, для чого вони запропонували йому проїхати до медичного закладу, або пройти огляд на місці. В медичному закладі ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп"яніння. Працівниками патрульної поліції було попереджено ОСОБА_1 про складання в такому випадку протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та розпочато пошук свідків для підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Протягом всього часу пошуку свідків ОСОБА_1 також не здійснював заходів щодо проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп"яніння.

Як убачається із доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 фактично визнав, що його зупинила працівники поліції та запропонували пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння, але, він відмовився, оскільки вважав такі дії свавільними і не перебував за кермом автівки.

Крім того, усупереч доводам апеляційної скарги, у матеріалах справи наявні носії технічної інформації із нагрудних камер поліцейських, які досліджені судом та на які суд послався у обґрунтування доведеності провини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, суддя

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 серпня 2021 року як пропущений із поважних підстав.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун