П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2021 м. Біла Церква

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В., розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1 , працюючої асистентом вчителя в Білоцерківській загальноосвітній шкоді №5, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

за участю: особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягується до відповідальності - адвоката Очеретяного О.Г., представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - департаменту патрульної поліції - Кашко В.А.,

У С Т А Н О В И В:

22.11.2020 приблизно о 13 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Suzuki Vitara» державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на головну дорогу з житлової зони між будинками 248 та 250 по вулиці Сквирське шосе в м. Біла Церква, Київської області, не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та не надала перевагу в русі транспортному засобу «Skoda Rapid» державний номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні), який рухався по головній дорозі на червоне світло світлофору з увімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольору, внаслідок чого сталося зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, внаслідок порушення вимог п. п. 2.3б, 10.1, 10.2 ПДР України, у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 в присутності захисника - адвоката Очеретяного О.Г., вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнала, вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, зазначивши, що 22.11.2020 приблизно о 13 год. 05 хв. керуючи транспортним засобом «Suzuki Vitara» номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на головну дорогу з житлової зони між будинками 248 та 250 по вулиці Сквирське шосе в м. Біла Церква, Київської області, вона була уважною та стежила за дорожньою обстановкою, при цьому її увагу в автомобілі нічого не відволікало. При цьому транспортний засіб, яким вона керувала, зупинила до повної зупинки, ввімкнула поворот ліворуч, дочекалась коли для пішоходів ввімкнувся зелений сигнал світлофора, в свою чергу, транспортним засобам, які рухались по головній дорогі по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква, Київської області ввімкнувся червоний сигнал світлофора та вся транспортні засоби зупинились. Так, ліворуч на головній дорозі на червоний сигнал світлофора по відношенню до водія ОСОБА_1 в крайній правій смузі зі сторони виїзду з центра міста Біла Церква Київської області, стояв вантажний автомобіль, який закривав видимість на лівій другій смузі руху в тому ж напрямку, в зв`язку з чим видимість лівої смуги руху була обмежена. Отже водій ОСОБА_1 дочекалась, коли пішоходи з двох напрямків почали свій рух, переходити проїзджу частину, водій ОСОБА_1 почала рух свого транспортного засобу «Suzuki Vitara» номерний знак НОМЕР_1 . Таким чином ОСОБА_1 наполягала, що виконала вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», а саме зупинилась до повної зупинки, надала дорогу іншим транспортним засобам закінчити свій рух, переконалась, що для пішоходів ввімкнувся зелений сигнал світлофора. Отже, транспортні засоби, які знаходились по головній дорозі по ліву та праву сторони водія ОСОБА_1 стояли на червоний сигнал світлофора приблизно 5-10 секунд та розпочала рух лише після того, як на зелений сигнал пішохідного світлофора, почали рухатись пішоходи.

Після чого водій ОСОБА_1 виконуючи маневр ліворуч, виїхала на своєму транспортному засобі «Suzuki Vitara» номерний знак НОМЕР_1 на головну дорогу по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква, Київської області, однак в той час, коли вже майже ОСОБА_1 завершувала маневр, помітила, що зі сторони руху транспортного засобу з центру міста Біла Церква в лівій смузі їй на зустріч, рухається з великою швидкістю транспортний засіб «Skoda Rapid» номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні), з увімкненими проблисковим маячком синього кольору, який здійснив з нею зіткнення. Крім того водій ОСОБА_1 вказала, що патрульний автомобіль, на її думку, ввімкнув проблисковий маячок червоного кольору в момент зіткнення, в момент наближення горів лише синій проблисковий маячок, звукового сигналу ввімкнено не було. Уникнути зіткнення їй не вдалося, оскільки транспортний засіб «Skoda Rapid» вона помітила саме перед зіткненням, приблизно за дві секунди. Наполягала, що при виїзді з прибудинкової території вказаний транспортний засіб вона не бачила. Після чого на місце ДТП приїхало два екіпажі патрульної поліції, довгий час до неї і до свідків ДТП ніхто не підходив.

Крім того, ОСОБА_1 визнала в судовому засіданні, що вона відчуває вину за те, що розпочала рух свого транспортного засобу не переконавшись, що її дії будуть безпечними, оскільки зі сторони м. Біла Церква в правій смузі руху на червоний сигнал світлофора стояв вантажний автомобіль, який закривав видимість на лівій смузі руху в тому ж напрямку, в зв`язку з чим видимість лівої смуги руху була обмежена, але ОСОБА_1 стоячи перед виїздом на головну дорогу по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква, Київської області бачила, як з вказаної лівої смуги руху, напевно на червоне світло світлофора, проїхав автомобіль таксі, тобто закінчивши свій проїзд на зазначеної ділянки дороги. Також ОСОБА_1 наполягала, що в разі ввімкнення звукового сигналу працівниками поліції, вона би його почула та не розпочала рух свого транспортного засобу та надала б перевагу в русі службовому транспорту.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності - адвокат Очеретяний О.Г. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки остання Правил дорожнього руху не порушувала. Крім цього, при прийнятті рішення просив врахувати, що водій службового транспорту ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «Skoda Rapid» номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні), рухаючись на заборонений червоний сигнал світлофору по головній дорозі повз житлового будинку 248 по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква, Київської області в порушення вимог, передбачених п. 3.1 Правил дорожнього руху, не забезпечив безпеку дорожнього руху та за необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху не ввімкнув спеціальний звуковий сигнал. Крім того, захисник наполягав, що дії водія ОСОБА_2 були не співрозмірними з конкретною ситуацією, а також захисник просив приєднати до матеріалів справи відповідь представника Національної патрульної поліції України з якої вбачається, що до теперішнього часу дисциплінарне провадження відносно оцінки дій працівника поліції - водія ОСОБА_2 при керуванні службовим транспортним засобом «Skoda Rapid» номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні), яке мало місце 22.11.2020 не прийнято. Отже, захисник просив надати оцінку діям патрульного поліцейського та направити копії відповідних документів до БПП в м. Біла Церква УПП у Київській області для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 3.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Представник іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - департаменту патрульної поліції - Кашко В.А. в судовому засіданні пояснив, що відповідно до запису з відео реєстратора службового транспортного засобу та показань водія ОСОБА_2 22.11.2020 о 13 годині 05 хвилин 12 секунд - автомобіль чорного кольору з номерним знаком НОМЕР_3 здійснив проїзд пішохідного переїзду на заборонений сигнал світлофору червоного кольору. В цей час службовий транспортний засіб «Skoda Rapid» номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні) під керуванням водія ОСОБА_2 рухався перед будинком 250 по Сквирському шосе в м. Біла Церква, Київської області, після чого було увімкнуто проблискові маячки в поєднанні червоного та синього кольору та виконано перестроювання в ліву смугу для руху транспортних засобів з метою переслідування та зупинки авто, яким було вчинено порушення правил дорожнього руху. Також представник іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди наголосив, що з того ж відео з реєстратора службового транспортного засобу вбачається, що о 13 годині 05 хвилин 17 секунд водій службового транспортного засобу перетнув дорожню розмітку 1.12 «Стоп лінія» та фактично виконав виїзд на перехрестя, в цей же час транспортний засіб «Suzuki Vitara» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 тільки почав виїзд з прилеглої території та частково знаходився в першій смузі для руху транспортних засобів. Отже, на думку представника в даному випадку водій ОСОБА_1 на виконання вимог Дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» повинна була надати перевагу в русі службовому транспортному засобу, що рухався з увімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольору, виконавши вимоги п. 3.2 ПДР.

Крім цього представник наполягав, що водієм ОСОБА_1 не було виконано вимоги п. 2.3.б ПДР - а саме остання не була уважною та не слідкувала за зміною дорожньої обстановки та не виконавши вимог п. 10.2 ПДР, продовжила рух та допустила зіткнення з автомобілем патрульної поліції під керуванням ОСОБА_2 . Також, зазначив, що перешкод для руху автомобіля патрульної поліції не було, та водій патрульної поліції ОСОБА_2 будучи впевненим, що і інші учасники дорожнього руху також дотримуються Правил дорожнього руху, перед пішохідним переходом прискорився з метою забезпечення безпеки дорожнього руху.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка була попереджена про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, зазначила, що з учасниками ДТП не знайома та пояснила, що 22.11.2020 приблизно о 13 год. 05 хв. вона з чоловіком і сином переходили пішохідний перехід по вулиці Сквирське шосе в м. Біла Церква Київської області зі сторони парку «Олександрія» на зелений сигнал світлофора, а саме здійснили рух на пішохідний перехід, приблизно два кроки, та в цей момент остання помітила, що зі сторони центра міста Біла Церква в її сторону рухається на великій швидкості автомобіль патрульної поліції, після чого вона з родиною відступили назад та стали свідками того, що вказаний патрульний автомобіль в`їхав у транспортний засіб «Suzuki Vitara» номерний знак НОМЕР_1 , після чого з патрульного автомобіля вийшов поліцейський який повідомив, що ніхто не винен, ніхто нікого не бачив. Крім того, зазначила, що автомобіль «Suzuki Vitara» вона побачила вже на перехресті, коли сталося зіткнення, а автомобіль «Skoda Rapid» вона помітила коли вже почала переходити по пішохідному переході, починаючи рух на перехід вказане авто вона не бачила, при цьому ні звукового сигналу, ні проблискового маячка червоного кольору у вказаного автомобіля ввімкнені не були лише на службовому автомобілі був ввімкнений синій проблисковий маячок.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка була попереджена про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, зазначила, що знайома з ОСОБА_1 до вказаної ДТП, оскільки їх діти відвідують один дитячий садочок, але жодних відносин не підтримують, після чого остання пояснила, що 22.11.2020 приблизно о 13 год. 05 хв. вона з сином збиралися перейти пішохідний перехід біля парку «Олександрія» по вулиці Сквирське шосе в м. Біла Церква, Київської області зі сторони житлових будинків, коли їм ввімкнувся зелений сигнал світлофора, вона впевнилась, що всі транспортні засоби зупинились та почала рух по пішохідному переходу, при цьому транспортний засіб «Suzuki Vitara» номерний знак НОМЕР_1 стояв, та розпочав рух лише після того, як почали рухатись вона зі своїм сином по пішохідному переходу. Патрульний автомобіль вона побачила, коли останній вже виїжджав із-за вантажного автомобіля, який стояв у лівій крайній смузі руху у напрямку виїзду з центра міста Біла Церква, Київської області, а транспортний засіб «Suzuki Vitara» на той момент вже майже завершував маневр. Патрульний автомобіль рухався швидко і не гальмував, при цьому ні звукового сигналу, ні проблискового маячка червоного кольору у вказаного автомобіля ввімкнено не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за статтею 385 КК України, зазначив, що він є чоловіком ОСОБА_1 та пояснив, що 22.11.2020 приблизно о 13 год. 05 хв. він перебував на передньому пасажирському сидінні транспортного засобу «Suzuki Vitara» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та виїжджаючи з дворової території остання зупинила автомобіль перед знаком «Дати дорогу», ліворуч стояв вантажний автомобіль, який заважав видимості на лівій смузі руху. Після того, як пішоходи почали рух, розпочала рух свого транспортного засобу і ОСОБА_1 , та коли вони вже майже закінчували маневр, у них в`їхав автомобіль патрульної поліції, при цьому звукового сигналу він не чув, проблискових маячків червоного кольору у вказаного автомобіля він не бачив, горіли лише проблискові сині маячки.

Допитаний в судовому засіданні інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - свідок ОСОБА_2 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, зазначив, що він працює інспектором взводу №1 роти №1 Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, лейтенант поліції, та пояснив, що 22.11.2020 приблизно о 13 год. 00 хв. він виконуючи службові обов`язки керуючи транспортним засобом «Skoda Rapid» номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні), рухався по головній дорозі вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква Київської області, патрульними поліцейськими було помічено автомобіль таксі чорного кольору з номерним знаком НОМЕР_3 , який рухався на великій швидкості, в зв`язку з чим на службовому автомобілі було увімкнуто проблискові маячки синього кольору та службовий транспортний засіб рухався, з метою переслідування та зупинки авто яким було вчинено порушення правил дорожнього руху.

Приблизно біля будинку №236 по Сквирському шосе в м. Біла Церква, Київської області, автомобіль таксі здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору червоного кольору, після чого на службовому автомобілі було увімкнуто проблискові маячки в поєднанні червоного та синього кольору, при ввімкнені яких автоматично вмикається і звуковий сигнал, та продовжили переслідування. Під`їжджаючи до пішохідного переходу зі швидкістю приблизно 20 км/год., приблизно за 10 метрів, як показав ОСОБА_2 , він впевнився в безпеці дорожнього руху, а саме він помітив трьох пішоходів з лівої сторони дороги, які тільки починали рух на пішохідний перехід, на правій крайній полосі дороги в напрямку руху службового автомобіля стояв вантажний транспортний засіб, пішоходів з правої сторони дороги він не бачив. Наголосив, що в цей момент був впевнений, що з правої сторони пішоходів не було, а пішоходи, які рухались з лівої сторони, бачили службовий автомобіль, в зв`язку з чим відступили назад, при цьому наголосив, що бачив транспортний засіб «Suzuki Vitara» номерний знак НОМЕР_1 , який стояв при виїзді з прибудинкової території, а тому був впевнений, що і пішоходи і транспортний засіб «Suzuki Vitara» виконуючи Правила дорожнього руху дадуть дорогу службовому транспортному засобу. Однак, коли службовий автомобіль виїхав із-за вантажного транспортного засобу, автомобіль «Suzuki Vitara» знаходився на середині правої смуги руху. В цей момент, оскільки уникнути зіткнення та загальмувати вже не вбачалось можливим, ОСОБА_2 прийняв рішення спрямувати свій транспортний засіб ліворуч, щоб удар прийшовся в колесо автомобіля «Suzuki Vitara», з метою зменшення наслідків для водія останнього.

Під час розгляду справи через канцелярію суду надійшло клопотання захисника особи, яка притягується до відповідальності - адвокатом Очеретяним О.Г. про направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на до оформлення в зв`язку з складанням протоколу та інших матеріалів з порушення Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення…..

При цьому варто зауважити, що в Узагальненні судової практики застосування судами України законодавства про відповідальність за адміністративні правопорушення, підготовленого Верховним Судом, стверджується, що статтею 284 КУпАП не передбачено ухвалення таких постанов, як направлення для усунення недоліків (належного оформлення) або для доопрацювання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, клопотання захисника про направлення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на до оформлення не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КпАП України доказами про справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких в передбаченому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП є порушення Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що завдало матеріальних збитків.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 313467 від 22.11.2020, який є підставою для притягнення особи для адміністративної відповідальності, оскільки саме в протоколі фіксуються фактичні обставини вчинення правопорушення, вбачається, що водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3б, 3.2, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з 3.2 ПДР України, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Відповідно до з п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з 10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Інкриміноване водію ОСОБА_1 порушення вимог пункту 3.2 ПДР України не можливо оцінювати та тлумачити самостійно, оскільки вказаний пункт ПДР є продовженням та перебуває у взаємозв`язку з положеннями п. 3.1 ПДР України. Таким чином висновок про порушення чи виконання вимог п. 3.2 ПДР України слід робити, виходячи з комплексного аналізу події з врахуванням вимог обох пунктів ПДР.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Правил дорожнього руху, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений. У разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Комплексний аналіз вказаних положень ПДР України свідчить про те, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог, в тому числі, розділу 8 цих Правил лише за умови обов`язкового ввімкнення спеціального звукового сигналу та об`єктивної наявності обставин, які б вказували, що такий відступ від вимог ПДР України не порушить безпеку дорожнього руху та не створить загрози іншим учасникам дорожнього руху.

Крім того, і порушення п. 3.2 ПДР України буде лише в тому разі, коли водій об`єктивно бачить наближення оперативного транспортного засобу та усвідомлює, що створює для нього перешкоду, в інших випадках відсутні достатні підстави для висновку про порушення водієм п. 3.2 ПДР України, тому, як правило, вказаний пункт має стосуватись водіїв автомобілів, що їдуть попутно або на зустріч патрульному автомобілю та відповідно не можуть застосовуватися до обставин, де була обмежена взаємна видимість (наприклад при перетині перехрестя за наявності інших автомобілів, зелених насаджень і таке інше).

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується показами самої ОСОБА_1 , остання здійснила виїзд з прилеглої дороги на головну, при цьому не впевнилась в безпечності руху, оскільки мала недостатню оглядовість лівої смуги руху, в зв`язку з тим, що ліворуч в крайній правій смузі руху зупинився габаритний вантажний транспортний засіб, який обмежував оглядовість. В зв`язку з чим ОСОБА_1 не змогла надати перевагу в русі службовому транспортному засобу оскільки не бачила його, внаслідок чого не мала об`єктивної можливості уникнути зіткнення з ним.

Одночасно, оглядовість не є визначальною при порушенні п. 3.2 Правил дорожнього руху, оскільки бути сповіщеною про наближення оперативного транспортного засобу ОСОБА_1 могла не тільки шляхом візуального спостереження, чого не було зроблено останньою внаслідок порушення нею п. 2.3.б, 10.1, 10.2 ПДР України, але і шляхом звукового сприйняття.

Свідки події, які були допитані в судовому засіданні ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, показали, що на патрульному автомобілі не було ввімкнено спеціальний звуковий сигнал.

Суддя критично оцінює покази свідка ОСОБА_2 про факт подання патрульним автомобілем звукового сигналу, оскільки належних доказів того, що службовий автомобіль наближався з увімкненими проблисковими маячками з одночасним звуковим сигналом, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять та в судовому засіданні не доведено.

Показання свідка ОСОБА_5 , який є чоловіком особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приймає до уваги, оскільки незважаючи на те, що він є близьким родичом та заінтересованою особою по справі його показання знайшли підтвердження іншими доказами по справі та не суперечать встановленим обставинам по справі.

При цьому суддя не може погодитися з позицією свідка ОСОБА_2 щодо необ`єктивності показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оскільки останні проживають в одному районі з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та намагаються допомоги ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що водій ОСОБА_1 була позбавлена можливості діяти у відповідності до вимог п. 3.2 ПДР України в частині обов`язку дати дорогу транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом, оскільки під час руху водій не могла своєчасно бачити патрульний автомобіль, який рухався по лівій смузі руху, через інший габаритний транспортний засіб, який знаходився з лівого боку на правій смузі руху та який закривав його видимість.

Отже, в судовому засіданні доведено та підтверджується зібраними доказами, що у даній дорожній обстановці водій ОСОБА_1 виїжджаючи з прилеглої (дворової) території на головну, на виконання дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» не виконала вимоги п. 2.3.б, 10.1, 10.2 ПДР України, а саме не була уважною та перед початком руху, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

При цьому, відсутні достатні докази для висновку, що ОСОБА_1 бачила наближення патрульного автомобіля та усвідомлювала, що створює йому перешкоду для руху, в зв`язку з суддя не вбачає достатньо доказів порушення останньою п. 3.2 ПДР України.

Разом з тим, відповідно до п. 3.1 Правил дорожнього руху, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серед іншого належить забезпечення безпеки дорожнього руху.

Тобто, з наведеного слідує, що працівники поліції, виконуючи невідкладні службові завдання можуть відступати від певних вимог Правил дорожнього руху, але за умови, що їхні дії не створюють небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

У свою чергу, водій службового транспортного засобу «Skoda Rapid» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 , з урахуванням положень п. 1.4 Правил дорожнього руху, керуючи своїм автомобілем, мав право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила.

З огляду на зазначені положення нормативно-правових актів випливає, що для правомірності відступлення водіями оперативних транспортних засобів від вимог Правил дорожнього руху та виконання водіями обов`язку щодо надання дороги такому транспортному засобу, повинно бути декілька складових, зокрема забезпечення безпеки дорожнього руху.

Крім того, з досліджених під час судового засідання відеозаписів з місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що з лівої сторони від автомобіля патрульної поліції безпосередньо в момент набрання останнім швидкості знаходиться габаритний вантажний автомобіль, який заважає переконатись у безпеці дорожнього руху з лівої сторони та створює перешкоди для достатньої оглядовості своєчасного виявлення патрульного автомобіля для водіїв транспортних засобів, які рухалися з прилеглої території ліворуч, в даному випадку транспортному засобу «Suzuki Vitara» .

При цьому, як встановлено в судовому, водій службового автомобіля, рухаючись з ввімкненими проблисковими маячками на червоний сигнал світлофору, спостерігаючи та усвідомлюючи той факт, що по пішохідному переходу ліворуч почали рух пішоходи, при обмеженій оглядовості ліворуч, де також починали рух пішоходи, а саме свідок ОСОБА_4 з малолітньою дитиною, та транспортний засіб «Suzuki Vitara» номерний знак НОМЕР_1 , незважаючи на те, що дорожня обстановка з ліва від нього ним не контролювалася в зв`язку з тим, що в правій полосі попутного з ним руху стояв інший габаритний вантажний автомобіль, який закривав оглядовість, не вжив будь-яких заходів щодо зниження швидкості руху або зупинки та забезпечення безпеки дорожнього руху, намагався проїхати перехрестя, при цьому, як пояснив представник Департаменту патрульної поліції та вбачається з відеозапису - прискорився та виїхав на перехрестя, де відбулось зіткнення з автомобілем «Suzuki Vitara» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене вище, п. 3.2 ПДР України, нерозривно пов`язаний з п. 3.1 ПДР України, суть якого лише в тому, що водії оперативних транспортних засобів за обов`язкової та одночасної наявності ряду умов (виконання невідкладного завдання, увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху) можуть відступити від вимог деяких положень ПДР України і за умови дотримання вимог п. 3.1 ПДР України не нестимуть відповідальності за такий відступ від ПДР України. Якщо ж внаслідок такого відступлення від ПДР сталась дорожньо-транспортна пригода або виникла аварійна обстановка, - відсутні підстави стверджувати про дотримання п. 3.1 ПДР України, оскільки наслідки вказують на те, що умова забезпечення безпеки дорожнього руху не була дотримана.

Між тим, відомості про виконання патрульними поліцейськими невідкладного службового завдання в матеріалах справи відсутні.

Крім того, як зазначено вище, увімкнення патрульним звукового сигналу є сумнівним, тому відсутні підстави беззаперечно стверджувати, що він був увімкнутий.

В судовому засіданні достатніх доказів для висновку, що ОСОБА_1 бачила наближення патрульного автомобіля та усвідомлювала, що створює йому перешкоду для руху не встановлено, у зв`язку з чим суддя не вбачає достатньо доказів порушення останньою п. 3.2 ПДР України.

Одночасно, водій ОСОБА_2 , який керував автомобілем патрульної поліції «Skoda Rapid» номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні), з проблисковими маячками і ймовірно спеціальним звуковим сигналом, на червоний сигнал світлофору, за умови дотримання п. 3.1 ПДР України, а саме, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху та швидкості руху, повинен був мати можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Suzuki Vitara» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Враховуючи пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, показання допитаних в суді свідків та досліджені відеозаписи, що містяться в матеріалах справи, суддя вважає, що під час дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 , який керував автомобілем патрульної поліції «Skoda Rapid» номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні), керуючи службовим автомобілем, у відповідності до положень ч. 6 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п.3.1 ПДР України мав право відступати від вимог п.8.7.3 е) ПДР України, за умови увімкнення проблискового маячка синього кольору і спеціального звукового сигналу, однак при цьому забезпечивши безпеку дорожнього руху, вибравши безпечну швидкість руху та передбачивши можливу небезпеку наближаючись до перехрестя, де для нього горів червоний сигнал світлофору.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що ОСОБА_1 своїми діями порушила вимоги п. 2.3.б, 10.1, 10.2 ПДР України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим завдано матеріальні збитки.

При цьому, суддя не дає оцінки діям іншого учасника ДТП - водія транспортного засобу патрульної поліції «Skoda Rapid» номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні) ОСОБА_2 , оскільки судовий розгляду справи про адміністративне правопорушення відбувається виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Однак, суддя враховує, що на даний час рішення в рамках дисциплінарного провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.11.2020 по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква, Київської області, за участю службового транспортного засобу «Skoda Rapid» номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні) під керуванням поліцейського ОСОБА_2 не прийнято, разом з тим, в ході судового розгляду даної адміністративної справа була встановлена причина дорожньо-транспортної пригоди, а саме не виконання обома водіями - учасниками дорожньо-транспортної пригоди Правил дорожнього руху України, а саме крім встановлених та викладених вище порушень пунктів 2.3.б, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_1 , водієм службового транспортного засобу «Skoda Rapid» номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні) ОСОБА_2 , в порушення вимог п. 3.1 Правил дорожнього руху України, останній здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору не забезпечивши безпеку дорожнього руху, а також не обрав небезпечної швидкості руху, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження, у зв`язку з чим у діях водія ОСОБА_2 вбачається спільна ступінь вини у допущеному зіткненні та дорожньо-транспортної пригоди та заподіяних наслідках, що об`єктивно підтверджено наявними матеріалами, - цей факт може бути враховано судом при розгляді цивільного спору, щодо відшкодування цивільно-правових наслідків та для визначення ступеня вини водіїв - учасників дорожньо-транспортної пригоди, а також для прийняття рішення по дисциплінарному провадженню відносно ОСОБА_2 .

Отже, суддя вважає необхідним виділити копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення та направити до Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області департаменту патрульної поліції для вирішення питання про складання відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП в разі встановлення посадовими особами відповідних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі…

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Крім цього, згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір в провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні від 13.03.2012 № 6-рп/2012 Конституційний Суд України підкреслив: «... У своїх рішеннях вже висловлював позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом» (абзац третій пункту 5 Рішення).

Отже, до події, факту, суд, застосовує той закон під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України зазначив, що принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є також гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи в громадян упевненість у тому, що їхнє нинішнє становище не буде погіршено прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Таким чином, з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню сума судового збору в розмірі, що діяв на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 40-1, 221, 276, 283, 284, 294 КУпАП та відповідно до ст. 124 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420, 40 грн.

Виділити копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та направити до Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, з послідуючим направленням справи за наявності для цього законних підстав до суду.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяО. В. Ларіна