Номер справи 220/99/21
Номер провадження 3/220/107/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Дурач О.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки с. Обухівка, є фізичною особою-підприємцем, до адміністративної відповідальності не притягувалася, неповнолітніх та не працездатних осіб на утриманні не має, інвалідність не встановлена, що зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серіїВАБ № 129361 від 10.01.2021 року, 10 січня 2021 рок о 11-45 год. ФОП ОСОБА_1 у власному магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » АДРЕСА_2 , не вжила заходів щодо дотримання правил карантину людей, а саме: не нанесла маркування не менше як 1,5 метрів в приміщенні вказаного магазину та не встановила контейнер для централізованого збору використаних масок та перчаток відвідувачів, чим порушила п.п. 1, п.п. 4 п. 14 постанови КМУ № 1256 від 09.12.2020 р. Дані дії кваліфіковані за ч. 1 ст.44-3 КпАП України.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи обізнаною про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КпАП України, що підтверджується прийнятою нею телефонограмою № 567 від 22.01.2021 року про час, дату та місце розгляду такого, усвідомлюючи свій процесуальний статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Надала суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, вину визнає частково. Пояснила, що в приміщенні магазину було нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра, але з часом затерлося, але контейнеру для централізованого збору використаних масок та перчаток відвідувачів дійсно не було.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, судом фактично встановлено наступне.

За положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимогст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповіднодо ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладений на осіб, які уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення. В порушення норми даної статті до матеріалів справи не було долучено жодних допустимих та належних доказів, на підтвердження обставин, викладених у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Частина 1 ст. 44-3 КпАП України у редакції, яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення, передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм яка є обов`язковими для виконання.

Згідно п. 14 Постанови КМ України від 09.12.2020 року № 1236 (в редакції чинній на 10.01.2021 р.), який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 129361 та вчинення порушення яких інкримінується ОСОБА_1 , передбачено, що особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими разом проживають.

Зважаючи на зміст об`єктивної сторони, викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення, на час розгляду справи дії, які інкриміновані ОСОБА_1 , підпадають під правову кваліфікацію ч. 1 ст. 44-3 КпАП України, але суду не надано достатніх доказів, що ОСОБА_1 потребує самоізоляції, зобов`язана постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими разом проживають, тобто що вона вчинила саме порушення п. 14 Постанови КМ № 1236. Відповідальність за дії ОСОБА_1 передбачена іншими положеннями Постанови КМ № 1236 ( п. 2.14 п.п. 1,4) проте порушення таких положень їй не інкримінується.

В своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує на тому, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказане виключає наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КпАП України, у редакції на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для закриття провадження по вказаній справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Інших доказів правопорушення суду не надано, суд не має права збирати докази за власною ініціативою під час розгляду вказаної категорії справ.

Згідно вимог ч. 2 ст. 62 Конституції Україниусі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до положень п.1 ст.247 КпАП обставинами, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, проаналізувавши надані суду докази у їх сукупності та логічному взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що суду не надано достатніх, допустимих та належних доказів наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки не доведена об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КпАП України, у редакції на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

Керуючись ч. 1 ст. 44-3, ст.ст., 283, 285 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: О.А. Дурач