Справа №155/311/20
Провадження №3/155/1/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 вересня 2021 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі головуючої судді Адамчук Г.М., за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Рущака В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області з Горохівського ВП ГУНП у Волинській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №219864 від 11 березня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , 20 червня 2019 року о 18 годині 00 хвилин, на автодорозі Н-17 сполученням Львів-Радехів-Луцьк 81 км, керуючи трактором Dongfeng, реєстраційний номерний знак відсутній, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, виїжджаючи на дорогу Н-17 з прилеглої території (польової дороги), не дав дорогу автомобілю Mercedes Benz, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався по даній автодорозі зі сторони міста Львів в напрямку міста Луцьк. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав, вважає, що в даній ДТП його вини не має, а тому просив провадження в справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Рущак В.М. в судовому засіданні також просив закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази у сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення (проступку) включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: об`єкт адміністративного проступку, об`єктивну сторону проступку; суб`єкт адміністративного проступку; суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є водій транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із схеми місця ДТП, долученої до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, до моменту зіткнення трактор ДФ-354 під керуванням ОСОБА_1 рухався автодорогою сполученням Н-17 Львів-Луцьк в напрямку міста Горохів, а автомобіль Mercedes Benz, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 в попутному напрямку за трактором.

Даний факт також ствердили в судовому засіданні й свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи №8321 від 24 листопада 2020 року (стор. 9) пошкодження розташовані в задній частині трактора (пошкодження корпусу правої фари, заднього правого ліхтаря, бризковика заднього правого колеса, бризковика заднього лівого колеса, заднього лівого ліхтаря, зчіпного пристрою, лівої вертикальної та нижньої горизонтальної тяг навісної системи, лівої частини культиватора) характерні для контактування з досить твердою перешкодою транспортним засобом, який має елементи пофарбовані в синій колір, при цьому напрямок дії деформуючого зусилля був ззаду наперед відносно повздовжньої осі трактора.

По фотознімках, в наявних матеріалах справи про адміністративне правопорушення №155/311/20, на автомобілі «Mercedes Benz» моделі 2534 реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачаються наступні зовнішні механічні пошкодження:

-руйнована права частина декоративної решітки облицювання радіатора у вигляді наскрізних розломів пластику з нерівними краями, з напрямком дії руйнуючого зусилля спереду назад відносно повздовжньої осі автомобіля;

-руйнована права протитуманна фара;

-руйнована права передня блок-фара;

-деформована права частина переднього бампера у вигляді вм`ятини металу з напрямком дії деформуючого зусилля спереду назад відносно повздовжньої осі автомобіля.

Аналізуючи місця розташування слідів, характер, форму, величину і напрямок дії деформуючого зусилля елементів транспортних засобів, що контактували між собою в первинний момент зіткнення можна зробити висновок, що приведений збіг можливий лише при куті між повздовжніми осями транспортних засобів близько 0 градусів.

Таким чином, в первинний момент зіткнення у контакт увійшли передня права частина автомобіля «Mercedes Benz» моделі 2534 реєстраційний номер НОМЕР_1 та ліва частина культиватора трактора DONFENG DF 354 при цьому повздовжні осі транспортних засобів знаходились під кутом 0 градусів та транспортні засоби рухались в попутному напрямку.

Місце зіткнення автомобіля «Mercedes Benz» моделі 2534 реєстраційний номер НОМЕР_1 з трактором DONFENG DF 354 розташовано на правій смузі руху автодороги Н-17, по напрямку до міста Горохів в районі закінчення слідів шин, позначених на схемі під №1 та початку сліду розливу дизпалива, позначеного в схемі під №3 ближче до правого краю проїзної частини.

Таким чином, виходячи з аналізу висновку судової інженерно-транспортної експертизи №8321 від 24 листопада 2020 року, суд вважає, що водій трактора ОСОБА_1 в момент зіткнення рухався автодорогою Н-17 сполученням Львів-Радехів-Луцьк в напрямку міста Горохів, а не виїжджав з прилеглої дороги. Про це свідчить кут зіткнення, який становить 0 градусів.

Однак, на схемі ДТП чітко вбачається, що зіткнення відбулося в місці розливу дизпалива та закінчення слідів гальмування. Дане місце знаходиться в місці примикання до автодороги польової дороги, тому суд погоджується з позицією сторони захисту відносно того, що якби трактор виїжджав з польової дороги, то до місця зіткнення він би не зайняв відповідне положення під кутом 0 градусів.

При цьому, будь-які докази того, що ОСОБА_1 розпочав свій рух із порушенням вимог ПДР України, матеріали справи не містять.

Відповідно до п.10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Разом з тим, суд вважає, що вимоги ПДР України, порушення яких інкриміноване ОСОБА_1 , тобто п.10.2 ПДР України, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, так як зіткнення транспортних засобів відбулось в попутному напрямку і під кутом 0 градусів, що свідчить про те, що тракторист не виїжджав з прилеглої території, а рухався в попутному напрямку.

В цей же час, як вбачається з висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної експертизи №8325 від 25 листопада 2020 року, дорожня ситуація, що склалась на момент ДТП в наданих на дослідження матеріалах справи про адміністративне правопорушення №155/33/20 викладена неоднозначно, тому визначити дії якого з водіїв знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди не представляється можливим.

Таким чином, виходячи з аналізу протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №219861 від 11 березня 2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 та інших письмових доказів у справі, в діях останнього не вбачається вина у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, будь-які інші фактичні дані та докази вчинення ним правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Відтак відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Одночасно суд наголошує на тому, що винуватість у вчиненні певною особою правопорушення має доводитися в суді; суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях,усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищевикладені обставини, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 245, 247, 280, 283, 284 КпАП України, ст.62 Конституції України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя