Провадження №3/760/9272/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2021 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М. з участю представника Київської митниці Державної митної служби України Келеберденка В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, керівника ТОВ «КАРС РВ» (, Рiвненський район, с. Біла Криниця, вул. Біла, буд. 53), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 МК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва від Київської митниці Держмитслужби Державної митної служби України надійшов адміністративний матеріал з протоколом про порушення митних правил №0291/10000/20 від 13.02.2020 року, складений відносно ОСОБА_1 - керівника ТОВ «КАРС РВ», за ч.1 ст.483 МК України.

Відповідно до зазначеного протоколу 12 січня 2020 рокку на митну територію України через зону діяльності Галицької митниці Держмитслужби ввезено вантажний автомобіль марки "MAN", ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , виданий уповноваженими органами Федеративної республіки Німеччини.

Згаданий транспортний засіб ввозився на виконання договору №UA02/18 від 11.06.2019 р., укладеного ТОВ «КАРС РВ» з компанією «Rivne Stone FZ LLC» (P.O. Box 8822, Sheikh Zayed Road, Dubai, U.A.E.) та доставлений до митного поста «Житомир» Київської митниці Держмитслужби.

13 січня 2020 року агентом з митного оформлення ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_2 подано електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA100530/2020/001399 щодо митного оформлення вантажного автомобіля марки "MAN", модель "L2007", ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 в митному режимі «імпорт».

До митного оформлення наряду з іншими надались наступні товаросупровідні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в Швейцарії № 566.378.179 від 17.11.2017 р., рахунок - фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № 50549 від 10.01.2020 р.

У графі 31 митної декларації №UA100530/2020/001399 від 13.01.2020 р. зазначено, що вантажний автомобіль марки "MAN", модель "L2007", ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 має календарний рік виготовлення - 2015, модельний рік виготовлення - 2015.

В якості підтвердження відомостей про дату виготовлення та початку використання (перша реєстрація) даного автомобіля декларантом подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в Швейцарській конфедерації № 566.378.179 від 17.11.2017 р., в якому визначено, що транспортний засіб вперше був зареєстрований (введений в експлуатацію) 26.02.2015 р., а в інвойсі (Commercial invoice) № 50549 від 10.01.2020 р. зазначено модельний рік виготовлення 2015 рік.

Київською митницею Держмитслужби, з метою перевірки достовірності інформації, заявленою декларантом у митній декларації ІМ 40 ДЕ №UA100530/2020/001399 та автентичності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в Швейцарській конфедерації № 566.378.179 від 17.11.2017 р., направлено запит до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України (від 30.01.2020 року №7.8-20/1-8/1693) та ТОВ «МАН ТРАК ЕНД БАС ЮКРЕЙН» (№7.8-20/1-11/1315 від 24.01.2020 року), який є офіційним представником компанії «MAN» в Україні.

У відповідності до листа Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України від 06.02.2020 р. за №IP/1279/20/F09/3547/CD6/A2/1, факт реєстрації вантажного автомобіля "MAN", ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 у Швейцарській конфедерації не підтверджено.

Листом №11 від 31.01.2020 р. ТОВ «МАН ТРАК ЕНД БАС ЮКРЕЙН» повідомлено, що згідно заводської бази даних вантажний автомобіль номер кузова НОМЕР_2 виготовлено 30.09.2013 р., дата першої реєстрації (введення в експлуатацію) - 25.11.2013 р.

У своїх поясненнях агент з митного оформлення ОСОБА_2 повідомила, що вона дійсно декларувала вантажний автомобіль марки "MAN", ідентифікаційний номер НОМЕР_2 за митною декларацією №UA100530/2020/001399, але здійснювала це у відповідності до поданих директором ТОВ "КАРС РВ" ОСОБА_1 документів та договору на надання послуг №18/06/2019, згідно з яким «Замовник» в особі ОСОБА_1 надає достовірні документи та необхідну для виконання «Виконавцем» своїх обов`язків по даному Договору.

У відповідності до договору про надання послуг №18/06/2019 від 18.06.2019 р., декларантом здійснювалось декларування вказаного транспортного засобу від імені та на користь ТОВ "КАРС РВ" в особі ОСОБА_1 , а відповідно до пункту 2.2., 5.2, 5.3 обов`язок щодо надання правдивих та достовірних документів покладено на замовника - директора ТОВ "КАРС РВ" в особі ОСОБА_1 .

Тобто, встановлений факт невідповідності поданих при перетині митного кордону України та до митного оформлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в Швейцарії № 566.378.179 від 17.11.2017 року і інвойсу № 50549 від 10.01.2020 р. встановленим даним щодо року виготовлення, першої реєстрації транспортного засобу, країни реєстрації транспортного засобу.

Таким чином, митний орган прийшов до висновку, що директором ТОВ "КАРС РВ" ОСОБА_1 організовано переміщення товару, а саме: вантажного автомобіля марки "MAN", ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення та митного оформлення товарів підроблених документів: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в Швейцарії № 566.378.179 від 17.11.2017 року та інвойсу № 50549 від 10.01.2020 р., які так само містять неправдиві відомості щодо року виготовлення, першої реєстрації та країни реєстрації транспортного засобу.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

В судовому засіданні представник Київської митниці вважав обставини викладені в протоколі про порушення митних правил доведеними та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК Україн.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил - адвокат Оспанов Р.О. подав заперечення проти притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, в яких просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Також захисником подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Заслухавши представника митного органу, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктивною стороною порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.483 МК України, єдії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України. Під дією мається на увазі активна поведінка (вчинок) особи, в якій відображена зовні її воля і що спрямована на спричинення певних негативних наслідків.

При цьому відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року № 8, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності. Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Як встановлено судом, 13 лютого 2020 року було складено протокол №0291/10000/20 про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, а саме переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару, а саме: вантажного автомобіля марки "MAN", ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення та митного оформлення товарів підроблених документів: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в Швейцарії № 566.378.179 від 17.11.2017 року та інвойсу № 50549 від 10.01.2020 р., які так само містять неправдиві відомості щодо року виготовлення, першої реєстрації та країни реєстрації транспортного засобу.

Згідно ст.251 КУпАП та ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

У відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі про порушення митних правил, та інших обставин, які мають значення для провадження у справі, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у встановленому законом процесуальному порядку. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Разом з тим, суду не надано жодних належних доказів на підтвердження подання ОСОБА_1 митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, та документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Судом встановлено, що 12 січня 2020 року на митну територію України через зону діяльності Галицької митниці Держмитслужби ввезено вантажний автомобіль марки "MAN", ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , виданий уповноваженими органами Федеративної республіки Німеччини.

Вказаний транспортний засіб ввозився на виконання договору №UA02/18 від 11.06.2019 р., укладеного ТОВ «КАРС РВ» з компанією «Rivne Stone FZ LLC» (P.O. Box 8822, Sheikh Zayed Road, Dubai, U.A.E.) та доставлений до митного поста «Житомир» Київської митниці Держмитслужби.

13 січня 2020 року агентом з митного оформлення ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_2 подано електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №UA100530/2020/001399 щодо митного оформлення вантажного автомобіля марки "MAN", модель "L2007", ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 в митному режимі «імпорт».

До митного оформлення наряду з іншими надались наступні товаросупровідні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в Швейцарії № 566.378.179 від 17.11.2017 року, рахунок - фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № 50549 від 10.01.2020 року.

У графі 31 митної декларації №UA100530/2020/001399 від 13.01.2020 р. зазначено, що вантажний автомобіль марки "MAN", модель "L2007", ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 має календарний рік виготовлення - 2015, модельний рік виготовлення - 2015.

В якості підтвердження відомостей про дату виготовлення та початку використання (перша реєстрація) даного автомобіля декларантом подано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в Швейцарській конфедерації №566.378.179 від 17.11.2017 р., в якому визначено, що транспортний засіб вперше був зареєстрований (введений в експлуатацію) 26.02.2015 р., а в інвойсі (Commercial invoice) № 50549 від 10.01.2020 р. зазначено модельний рік виготовлення 2015 рік.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в Швейцарській конфедерації №566.378.179 від 17.11.2017 року транспортний засіб вперше був зареєстрований (введений в експлуатацію) 26.02.2015 року.

Згідно рахунку-фактури №50549 від 10.01.2020 року модельний рік виготовлення транспортного засобу - 2015.

За правилами пункту 8 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 р. № 1118, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 р. за № 1428/11708 (зі змінами, далі - Правила № 1118), датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані вповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації ТЗ датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ, а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Разом з тим Київською митницею Держмитслужби, з метою перевірки достовірності інформації, заявленою декларантом у митній декларації ІМ 40 ДЕ №UA100530/2020/001399 та автентичності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в Швейцарській конфедерації № 566.378.179 від 17.11.2017 року направлено запит до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України (від 30.01.2020 року №7.8-20/1-8/1693) та ТОВ «МАН ТРАК ЕНД БАС ЮКРЕЙН» (№7.8-20/1-11/1315 від 24.01.2020 року), який є офіційним представником компанії «MAN» в Україні.

У протоколі про порушення митних правил митний орган зазначає, що у відповідності до листа Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України від 06.02.2020 р. за №ІР/1279/20/F09/3547/CD6/А2/1, факт реєстрації вантажного автомобіля MAN, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 у Швейцарській конфедерації не підтверджено.

Натомість, повідомлення обміну інформацією Швейцарського національного контактного пункту не містить взагалі жодної інформації стосовно автомобіля марки MAN, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 . Спростування автентичності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в Швейцарській конфедерації №566.378.179 від 17.11.2017 р. та інвойса (Commercial invoice) №50549 від 10.01.2020 року даний лист не містять.

Крім того, митним органом зазначено, що листом №11 від 31.01.2020 р. ТОВ «МАН ТРАК ЕНД БАС ЮКРЕЙН», який є офіційним представником, дилером транспортних засобів MAN, повідомлено, що згідно заводської бази даних вантажний автомобіль номер кузова НОМЕР_2 виготовлено 30.09.2013 року дата першої реєстрації (введення в експлуатацію) - 25.11.2013 року.

Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 11.06.2019 у справі №813/1035/16 зазначив, що інформація від офіційного дилера у розумінні частини другої статті 351 Митного кодексу України не є інформацією, отриманою від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів та не може бути визнана документально підтвердженою інформацію, отриманою від уповноважених органів іноземних держав про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірності відомостей, що в них містяться, які надійшли від уповноважених органів іноземних держав.

Таким чином вказане підприємство поінформувало Київську митницю Держмитслужби стосовно технічних характеристик транспортного засобу MAN згідно заводської бази MAN - дати виготовлення, дати першої реєстрації, типу двигуна та його робочого об`єму. Проте, спростування автентичності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу в Швейцарській конфедерації №566.378.179 від 17.11.2017 р. та інвойса (Commercial invoice) №50549 від 10.01.2020 року даний лист також не містить.

Посилання митного органу на лист Управління митної кримінальної поліції Федеративної Республіки Німеччина від 12.02.2020 року, відповідно до якого Митний орган ФРН надав інформацію щодо дати реєстрації автомобіля марки MAN, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 04.08.2014 року, не може вважатися належними доказом зазначення керівником ТОВ «КАРС РВ» недостовірних відомостей, оскільки у вказаному листі вказана лише дата першої реєстрації ТЗ без зазначення того, на підставі яких саме реєстраційних документів до баз даних були внесені відомості щодо дати першої реєстрації. Крім того у вказаній відповіді зазначено, що номерний знак НОМЕР_4 було присвоєно 10.01.2020 року.

З листа Палати фіскальної адміністрації у Вроцлаві від 24.06.2021 року вбачається, що вантажний автомобіль марки MAN, ідентифікаційний код НОМЕР_2 , перетнув кордон 12.01.2020 року в пункті пропуску «Медика-Шегині» згідно декларації MRN 20DE25E7.

Також, митним органом додано лист митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 22 липня 2021 року та експортну декларацію MRN 20DE25E7.

Проте до указаних документів не було долучено офіційного перекладу таких документів на українську мову,

За вимогами ч.1 ст.492 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою.

Положення ст.503 МК України чітко визначає, що перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Як перекладач може виступати посадова особа митного органу.

Неофіційний переклад з німецької мови на українську указаних вище документів здійснений 25 серпня 2021 року головним державним інспектором відділу провадження у справах про ПМП УБзК та ПМП Житомирської митниці Кондратюк І.О. Однак до нього не долучено документів, що підтверджують рівень володіння вказаною посадовою особою митного органу мовою, знання якої необхідне для здійснення такого перекладу.

Отже такі докази є неналежними, оскільки з них неможливо встановити чи містять такі докази інформацію щодо предмету доказування.

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували автентичність поданих ТОВ «КАРС РВ» до митного оформлення документів та достовірність даних щодо дати першої реєстрації транспортного засобу, митним органом не встановлено.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в Швейцарії № 566.378.179 від 17.11.2017 року, в якому визначено, що транспортний засіб вперше був зареєстрований (введений в експлуатацію) 26.02.2015 року, та рахунок - фактура (інвойс) (Commercial invoice) № 50549 від 10.01.2020 року, в якому зазначено модельний рік виготовлення 2015 рік, не визнані недійсними, підробленими чи такими, що містять неправдиві відомості щодо дати реєстрації (введення в експлуатацію) та дати виготовлення вказаного транспортного засобу.

Також надані митним органом матеріали не містять доказів того, що ОСОБА_1 умисно перемістив товар через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто, що він розумів та усвідомлював обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагнув їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліга проти Франції» від 23 вересня 1998 року, Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 умисного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів та документів, що містять неправдиві відомості щодо року виготовлення, першої реєстрації та країни реєстрації транспортного засобу.

Відтак, у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбачених ст.483 ч.1 МК України.

Згідно ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушенням.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 251-252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.3, 95, 458-459, 470, 495, 522, 527 Митного кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Солом`янського

районного суду м. Києва Н.М. Аксьонова