Справа №484/3147/20
Провадження № 33/812/30/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання - Цуркан І.І.,

за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - Піньковської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Піньковської Ольги Миколаївни на постанову, яку ухвалив Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області під головуванням судді Максютенко О.А. у приміщенні цього суду 21 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№208400 від 22 вересня 2020 р., який надійшов до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, вбачається, що 22 вересня 2020 р. об 00 годині 24 хвилин по вул. Коротченко в м. Первомайську Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2110 державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Піньковська О.М. суду пояснила, що ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не вчиняв, алкогольні напої не вживав, тому просила закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності складу правопорушення.

Постановою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 грудня 2020 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто з нього в дохід держави 420 грн. судового збору.

Не погоджуючись із постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Піньковська О.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою та незаконною, такою що, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку є невірними, оскільки він не відмовлявся від огляду, а просив пояснити йому причину зупинки, яка повинна бути обов`язково відображена у протоколі, а вже потім, виявивши ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції повинен був запропонувати ОСОБА_1 пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння на місці або у закладах охорони здоров`я. Але цього зроблено не було, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та іншими матеріалами, які надані до суду. В постанові суд зазначає, що при відмові були присутні два свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак це не відповідає дійсності, оскільки присутнім був один свідок, ОСОБА_3 , як він пояснив в судовому засіданні, зупинив працівник поліції, але він покинув місце події ще до складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому протокол не підписував, в його присутності він не складався, пояснення також ним підписані не були. Однак, судом не надано належної оцінки його показам. Вказане ОСОБА_3 також підтверджується відеозаписом з портативної відеокамери поліцейського. До того ж, поліцейським ОСОБА_5 , яким було складено протокол, не було названо свідку прізвище, ім`я, по батькові тієї особи, на якого повинен був складатися протокол. Крім того, процедура огляду та перевірки на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими на місці або у медичному закладі у присутності двох свідків, чого за відсутності останніх не було зроблено. У зв`язку з чим, апелянт вважає, що висновки суду суперечать матеріалам справи та відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Піньковську О.М., яка підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення додатково опитаного свідка ОСОБА_4 , апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи, а також вимогах закону.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил).

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил).

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містить Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція)

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18№208400 від 22 вересня 2020 р., 22 вересня 2020 р. о 00 годині 24 хвилин по вул. Коротченко в м. Первомайську Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2110 державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився.

Факт достовірності викладених у протоколі відомостей та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджено підписами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , наявними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №208400 від 22 вересня 2020 р. Протокол підписаний свідками без застережень та зауважень. Про відмову від підпису у протоколі ОСОБА_1 зроблений відповідний запис працівником поліції. Також відсутні пояснення та заперечення ОСОБА_1 .

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 підтверджується також, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , рапортом поліцейського СРПП №3 Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області В. Трофіменко та відеозаписом події 22 вересня 2020 року, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2020 року.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року (далі - Пленум ВСУ №14 від 23.12.2005) передбачено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Таким чином, сукупністю проаналізованих доказів підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 Правил, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи, що правопорушник ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За такого доводи апеляційної скарги щодо помилкового встановлення судом обставин адміністративного правопорушення та про недотримання працівниками поліції під час складання протоколу вимог закону не заслуговують на увагу та відхиляються.

На думку апелянта, наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки йому не було запропоновано проходження огляду на місці зупинки, а також у закладі охорони здоров`я.

Таке твердження є помилковим і спростовується записом з відеокамери поліцейського, на якому зафіксовано, що працівником поліції пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою спеціального приладу, так і в медичному закладі. ОСОБА_1 на таку вимогу згоди не дав, на огляд не погодився, вимагав назвати та оформити причину зупинки транспортного засобу, яким керував. Тобто його фактична поведінка свідчить про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також суд враховує, що незгода водія з причиною зупинки працівниками поліції транспортного засобу може бути підставою для оскарження їх дій в установленому законом порядку, але не виключає виконання водієм обов`язків, визначених пунктом 2.5 Правил, щодо проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції.

За такого доводи апеляційної скарги про неповідомлення працівниками поліції ОСОБА_1 причин зупинки транспортного засобу, відсутність протоколу про вчинення правопорушення, що стало причиною зупинки транспортного засобу, не є підставою для звільнення водія від відповідальності, передбаченої статтею 130 КУпАП.

Апеляційний суд також відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що свідок ОСОБА_3 не був присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не підписував його, та при ньому працівник поліції не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Також апеляційний суд не бере до уваги та надає критичну оцінку поясненням в судового засіданні апеляційного суду свідка ОСОБА_4 про те, що він не чув, щоб працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що «працівники поліції лише пропонували кудись поїхати».

Так, з відеозапису події, яка додана до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №208400 від 22 вересня 2020 р., вбачається що саме в присутності двох свідків ( ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які стояли поряд з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та працівниками поліції) ОСОБА_1 працівник поліції роз`яснює необхідність «пройти медогляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер» або «проїхати у лікарню», на що останній не погоджується (відповідає «буду», «не буду», «не відмовляюсь»), вимагає назвати причину зупинки.

До того ж ОСОБА_4 не заперечує, що протокол складався у його присутності та ним підписаний.

Щодо дотримання порядку складання протоколу, то вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення, викладені у статті 256 КУпАП. Так, згідно частини 2 цієї статті протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Тобто законом визначена обов`язковість саме присутності двох свідків при фіксації правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП.

Оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відбувся у присутності двох свідків, це свідчить про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, що і підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №208400 від 22 вересня 2020 р.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи, яка переглядається, відсутні відомості оскарження ОСОБА_1 дій працівників поліції щодо підписання протоколу замість свідка ОСОБА_3 іншою особою, а апеляційний суд позбавлений можливості перевірити справжність його підпису.

За такого суд першої інстанції обґрунтовано відхилив пояснення допитаного в суді свідка ОСОБА_3 , оскільки вони спростовуються змістом протоколу від 22 вересня 2020 року та відеозаписом події.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Піньковської Ольги Миколаївни залишити без задоволення, а постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна