ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/999/21
провадження № 3/753/1021/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду 18 січня 2021 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2020 року серії БД № 447295 водій ОСОБА_1 18 листопада 2020 року о 11 год. 30 хв. на вул. Декабристів, 9е, у м. Києва, керував транспортним засобом марки «Great Wall», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка мова, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, як вказано у протоколі, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який свою провину не визнав, адвоката Лінника М.А. на захист інтересів ОСОБА_1 , який просив суд про закриття справи через відсутність складу адміністративного правопорушення, викликаних судом за клопотанням адвоката Лінника М.А. - свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2020 року серії БД № 447295, складений стосовно ОСОБА_1 ; пояснення двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які засвідчили, що водій ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Drager або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я; відеозапис з бодікамери поліцейського АА00808, за змістом якого у суду не виникає сумнівів щодо правдивості внесених даних до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо явних ознак алкогольного сп`яніння.

Крім того, під час проведення судового засідання встановлено наступне.

Адвокатом висунуто декілька версій щодо дій особи, яка притягувалася до відповідальності, та працівників поліції, зокрема щодо того, що ОСОБА_1 взагалі не керував автомобілем того дня та тієї обставини, що ОСОБА_1 не зрозумів, що йому пропонують працівники поліції, оскільки останні не висловились чітко про вимогу пройти огляд на стан сп`яніння.

Суд не погоджується із доводами адвоката про те, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем не був встановлений, а останній просто стояв поруч, оскільки водночас адвокатом і не заперечувався той факт, що поліцію викликав фактично перехожий, який помітив важкий стан сп`яніння ОСОБА_1 , саме ОСОБА_1 свідок бачив за кермом та залишився чекати на приїзд працівників поліції. Також цей свідок надав свої пояснення, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд також, оцінивши показання свідка ОСОБА_2 , вважає їх плутаними й такими, що не відповідають дійсності, зокрема їх суперечливість між тим, що було повідомлено суду та тією інформацією, що надавалась поліції, зокрема при намаганні забрати ОСОБА_1 від останніх. Оскільки так і залишилось незрозумілим чи ОСОБА_1 просто ходив біля свого автомобіля, як стверджувалось у суді, чи він спав і його розбудили працівники поліції, як зображено на відеозаписі з бодікамери поліцейського.

Не спростовують вчинення адміністративного правопорушення і керування автомобілем саме ОСОБА_1 й показання свідка ОСОБА_3 , який показав суду, що того дня автомобілем керував саме він, потім він пішов за продуктами, залишивши ОСОБА_1 біля машини та був відсутній протягом 30 хв., але не більше години. Втім, як вбачається факт керування ОСОБА_1 зафіксований у протоколі та такий же з пояснень свідка, який викликав поліцію приблизно о 11 год. 30 хв., з урахування приїзду наряда поліції, оформлення самого протоколу відбулось о 13 год. 20 хв. під час якого свідок ОСОБА_3 був відсутній.

Окрім цього, у судове засідання, в якому відбувся допит свідків, ОСОБА_1 не виявив бажання з`явитися.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу, у розмірі передбаченому цією санкцією, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя М. С. Бондаренко