Справа № 442/340/21
Провадження №3/442/182/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Кучаковського Ю.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 182 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 347407 від 21.12.2020 ОСОБА_1 21.12.2020 о 00 год 20 хв. в АДРЕСА_2 порушив тишу, а саме слухав голосно музику та кричав, чим порушив спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 182 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні у вчиненні адміністративного правопорушення вину визнав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 182 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, якими ставляться відповідні вимоги та певні правила щодо дотримання тиші, в даному випадку, при користуванні житловим приміщенням.

В той же час, у протоколі не зазначено вимоги якого саме закону чи іншого нормативно-правового акту порушено ОСОБА_1 , а тому в протоколі про адміністративне правопорушення не розкрита суть порушення, а саме не зазначено, який чинний нормативно-правовий акт передбачав адміністративну відповідальність за інкриміноване діяння, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП, та що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28 жовтня 2003 року у справі „Ракевич проти Росії (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі „Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23 вересня 1998 року у справі „Стіл та інші проти Сполученого Королівства (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких „закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що „національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі „Доменічіні проти Італії (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі „Малофєєва проти Росії серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За наведеного вище, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 347407 від 21.12.2020, який не містить посилання на нормативно-правовий акт, який передбачає заборони чи обмеження, що ставляться в провину ОСОБА_1 , що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КУпАП, не може бути прийнятий судом як допустимий доказ у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в даній справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 247, 256, 283-285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 182 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Ю.С. Кучаковський