ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1882/21 Справа № 205/7781/21 Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Константинова Романа Дмитровича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

захисника Константинова Р.Д.

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 21 серпня 2021 року о 20 год. 25 хв у м. Дніпро по пр.І.Мазепи, 47 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, та на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд в установленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Константинов Р.Д. просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не ґрунтуються на належних та допустимих доказах. Так, вказує, що в матеріалах справи наявний лише протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та рапорт працівників поліції. При цьому рапорт працівників поліції не може слугувати доказом винуватості особи, оскільки поліцейський є зацікавленою особою, пояснення свідків у справі не є належними та допустимими доказами, оскільки вказані особи не були безпосередніми очевидцями керування ОСОБА_1 транспортним засобом, їх пояснення складені працівником поліції та вони є ідентичними один одному, а також пояснення свідка ОСОБА_2 підписав свідок ОСОБА_3 , а пояснення останнього підписав ОСОБА_2 .

Також посилається й на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а відмовився виключно від проходження такого огляду з застосуванням спеціальних технічних засобів, а працівник поліції, не запропонувавши пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, що підтверджується відсутністю відповідного направлення, одразу ж склав протокол, що є грубим порушенням вимог ст. 266 КУпАП. Одночасно з цим, працівник поліції належним чином не відсторонив водія від керування транспортним засобом та не вилучав посвідчення водія.

В той же час, всупереч вимогам ст. ст. 31, 40 ЗУ "Про національну поліцію" та наказу ДПП НПУ №100 від 03.02.2016 року, працівниками поліції не здійснювався відеозапис спілкування з ОСОБА_1 та процедури оформлення адміністративних матеріалів, що підтверджується відповіддю, отриманою судом першої інстанції.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, постанову суду скасувати і закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на доводи, зазначені у апеляційній скарзі.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що викладене в постанові суду першої інстанції твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №103379 від 21 серпня 2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 21 серпня 2021 року, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, рапортом співробітників поліції, з якого видно, що автомобіль Деу Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку з порушенням останнім ПДР України, та в ході спілкування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода і останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника Константинова Р.Д., які є аналогічними його доводам під час розгляду справи судом першої інстанції, щодо відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вже зазначалось вище, доводи захисника в цій частині перевірялись судом першої інстанції, який прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується й апеляційний суд, що вони зводяться до констатації певних, несуттєвих порушень при їх оформленні, які не можуть стати підставою для визнання цих доказів не допустимими або такими, що спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Так, посилання захисника на правову позицію, викладену у постанові КАС ВС від 20.05.2020 року у справі №524/5741/16-а є нерелевантним, оскільки у цій справі, рапорт співробітників поліції був єдиним доказом на підтвердження винуватості водія, на відміну від даної справи, яка, окрім рапорту містить також протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків.

Пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи підтверджують фактичні обставини, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Той факт, що зазначені пояснення складені безпосередньо працівником поліції та вони є однаковими за змістом не може свідчити про недопустимість цих доказів, оскільки вказані особи надавали пояснення щодо одних і тих же фактичних обставин, очевидцями яких вони були. При цьому, чинне законодавство не вимагає, щоб такі пояснення були написані власноруч свідками. Той факт, що пояснення свідка ОСОБА_2 підписав свідок ОСОБА_3 , а пояснення ОСОБА_3 підписав свідок ОСОБА_2 апеляційний суд вважає суто технічною помилкою під час їх оформлення, яка не є істотною, яка була б однозначною підставою для визнання цих доказів недопустимими.

Доводи апеляційної скарги захисника Константинова Р.Д. щодо порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння були предметом розгляду судом першої інстанції, який, належним чином мотивувавши свої висновки в цій частині, відхилив зазначені доводи захисника.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки факт проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора "Драгер" не спростовує й сам захисник у своїй апеляційній скарзі та вказану обставину підтвердив і сам ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи, а відсутність письмового направлення в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не свідчить про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, оскільки направлення складається лише у разі згоди водія пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, з огляду на те, що зазначений документ є підставою для його проведення. Більше того, з протоколу про адміністративне правопорушення та з пояснень свідків видно, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що передбачає як пропозицію пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу так і у відповідному закладі охорони здоров`я, на що у даному випадку останній відмовився, що зафіксовано у відповідних процесуальних документах, а тому доводи захисника в цій частині апеляційний суд вважає неприйнятними.

Аналогічно, апеляційний суд не погоджується з доводами захисника в тій частині, що працівники поліції, в порушення ст. 266 КУпАП не відсторонили водія від керування, оскільки зазначений факт спростовується рапортом працівників поліції, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відсторонено від керування, а автомобіль припарковано без порушення ПДР України. Хоча тимчасове вилучення посвідчення водія у даному випадку є обов`язковим, відповідно до ст. 265-1 КУпАП, однак, з огляду на п. 2.4а ПДР України, водій має право лише пред`явити таке посвідчення для перевірки та не зобов`язує його передавати це посвідчення працівникам поліції, що унеможливлює тимчасове вилучення посвідчення водія.

Доводи захисника Константинова Р.Д. щодо порушення працівниками поліції ст. ст. 31, 40 ЗУ "Про національну поліцію" щодо незастосування технічних засобів відеофіксації є слушними, однак не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку, наявність пояснення свідків, як альтернативний засіб доказування, у повному обсязі відповідає вимогам Закону, а тому відсутність відеозапису з нагрудних камер поліцейських не може ставити під сумнів законність їх дій.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги захисника Константинова Р.Д. без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Константинова Романа Дмитровича залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун