ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1782/21 Справа № 212/9859/21 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року ОСОБА_1 21 жовтня 2021 року о 12:20 год., перебуваючи за адресою: вул. Мусоргського, буд. 6 в м. Кривому Розі в приміщенні магазину «Мяско», не забезпечила маркування для перебування у черзі з дотриманням дистанції між клієнтами, чим порушила п.п.9 п. 2-2 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року з внесеними змінами, ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що їй не було роз`яснено вимоги закону під час складання протоколу. Вказує, що не мала змоги прибути у судове засідання через наявність у неї вірусного захворювання, поганого самопочуття, у зв`язку з чим вона не мала змоги навіть звернутись до захисника. Зазначає, що протокол складено без присутності свідків, неналежно оформлено, без посилання на жодну норму законодавства. Звертає увагу, що працівниками поліції не було зроблено жодної фото чи відео фіксації. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги її пояснення, надані під час складання протоколу. Зазначає, що протокол було складено ст.лейтенантом поліції Купітовим В.С., а суд досліджував рапорт дільничого ОСОБА_2 , який їй для ознайомлення не надавався. Вважає, що нею забезпечений масочний режим у магазині, в магазині наявний рециркультор, вжиті всі заходи для забезпечення соціальної дистанції тощо.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, у зв`язку з чим розгляд справи проведено за відсутності вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції було дотримано.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останньою інкримінованого адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254-256 КУпАП; висновком ДОП ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області; фототаблицею, доданою до матеріалів справи; а також іншими наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

З п. 9 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції зі змінами від 25 жовтня 2021 року) слідує, що з 17 червня 2021 року на території України встановлюється «зелений» рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , зокрема, не заперечує факту не нанесення маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

При цьому доводи ОСОБА_1 про те, що їй не було роз`яснено вимоги закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №831761 від 21 жовтня 2021 року та поясненнями останньої, доданими до протоколу, відповідно до яких ОСОБА_1 власноручно поставила підпис про роз`яснення їй прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, при цьому будь-яких зауважень під час складання протоколу щодо нероз`яснення їй вимог закону не мала.

Той факт, що протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності свідків, не є підставою для визнання його недопустимим чи неналежним доказом, оскільки відповідно до ст. 256 КУпАП відомості про свідків зазначаються лише у разі їх наявності.

Не заслуговують на увагу і твердження ОСОБА_1 про те, що суд дослідив рапорт дільничого Пецика Є.О., який їй під час складання протоколу про адміністративне правопорушення для ознайомлення не надавався, оскільки останній є службовим документом, який було складено у відділенні поліції за результатом опрацювання телефонної заяви про порушення правил щодо карантину.

Доводи ОСОБА_1 про те, що нею забезпечений масочний режим у магазині, в магазині наявний рециркультор, мають місце, проте не спростовують винуватість останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, з огляду на те, що останній інкримінується саме ненанесення маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Таким чином, не дотримавшись передбачених заборон, ОСОБА_1 порушила встановлені постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року та ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» правила, а тому в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 не мала змоги прибути у судове засідання через наявність у неї вірусного захворювання та поганого самопочуття.

При цьому з огляду на положення ч. 2 ст. 268 КУпАП участь ОСОБА_1 під час розгляду справи у суді першої інстанції не була обов`язковою.

Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, ґрунтується на належних і допустимих доказах.

Доводи ОСОБА_1 про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, є безпідставними.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Разом з цим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин та враховуючи, що наряду з пандемією COVID-19 у країні складна економічна ситуація, а ОСОБА_1 порушила умови карантину вперше, її дії носили короткочасний характер та не завдали шкоди іншим особам, а також враховуючи, що нею здійснені усі інші необхідні профілактичні та протиепідемічні заходи, спрямовані на запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Викладені обставини суддя першої інстанції до уваги не взяв, хоча вони в сукупності вказують на малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, що є підставою для звільнення її від адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постанова суду підлягає зміні, а справа відносно неї закриттю з оголошенням їй усного зауваження.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот