П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №000201 від 28.11.2020, вбачається, що 28.11.2020 близько 14 год. 20 хв. за адресою м. Ужгород, вул. Л. Тостова, 31, в магазині, «Флорист» виявлено відчиненим, де знаходився один відвідувач, чим порушив п.15 пп.4 Постанови КМУ від 22.07.20 №641 (зі змінами від 11.11.20 № 1100), та вчинив правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 , у судове засідання повторно не з`явивсь, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася шляхом надіслання судової повістки рекомендованим поштовим відправленням та через повідомлення на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/csz/. Клопотань про відкладення від неї не надходило. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності.

На підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Так, ч.1 ст.44-3КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст.44-3КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей. Відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

У ст.ст.1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до п. 15 пп.4 Постанови КМУ від 22липня 2020р. №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2», зі змінами від 11.11.20, викладено у наступній редакції (Постанова від 11 листопада 2020 р. № 1100 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641): п. викладено в аступній редакції: 15. Додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється:… 4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень..;»

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що такий складено відносно особи яка ОСОБА_1 , за дорученням ФОП ОСОБА_2 , перебувала в магазині. Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , він перебував у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 , за дорученням ФОП ОСОБА_3 .

При цьому слід зазначити, що згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: господарські організації юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Разом із тим слід вказати і на те, що до матеріалів справи не надано підтвердження того, що ОСОБА_3 , є приватним підприємцем, а також те, що ОСОБА_1 , перебував у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за його дорученням. Так, справа не містить підтвердження того, що ФОП ОСОБА_3 зареєстрований в установленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності та безпосередньо виконує діяльність пов`язану із торгівлею.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, ураховуючи наведені обставини, у даному випадку, доказів того, вказана особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення є фізичною особою підприємцем, або є найманим працівником, а тому не може бути суб`єктом відповідальності за порушення п.15 пп.4 Постанови КМУ від 22липня 2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (Постанова від 11 листопада 2020 р. № 1100 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641) а тому, у розумінні ч.1 ст. 44-3 КУпАП, не є суб`єктом вказаного правопорушення.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, до суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №000201 від 28.11.2020, рапорт надходження від дільничного повідомлення про порушення карантинних вимог, довідкою про результати розгляду повідомлення працівника поліції.

Разом із тим, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення, не описано діяння, що свідчило б про вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44- 3 КУпАП.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Формулювання суті правопорушення не може обмежуватися посиланням на нормативний акт, а повинно також містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією ч.1 ст. 44-3 КУпАП з конкретизацією суті порушення у відповідності до вказаного Закону.

В протоколі не зазначено повне найменування нормативного акту та відповідного рішення органу з питань боротьби з інфекційними хворобами, порушення вимог яких ставляться у вину ОСОБА_1 , та які визначають обов`язки особи, невиконання яких має наслідком адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення та інші надані до суду матеріали, оцінивши докази в їхній сукупності та співставленні, та приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 , в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення не підтвердилась матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, вважаю за необхідне закрити провадження по справі, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 44-3, 247, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош