єдиний унікальний номер справи 546/110/21
номер провадження 3/546/55/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, не є інвалідом, не є депутатом, не одруженого, проживаючого у фактичних шлюбних стосунках із ОСОБА_2 , утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , протягом року притягувався до адміністративної відповідальності: 01.12.2020 за ч.1 ст.178, ч.2 ст.178 КУпАП, 03.12.2021 за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу серія ГР №245875 від 04.02.2021, ОСОБА_1 04.02.20201 близько 11:00 год. вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки - ОСОБА_3 , а саме: виражався нецензурною та брутальною лайкою, в наслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, підтвердив зазначені у протоколах обставини, щиро розкаявся. Окрім того, суду пояснив, що 04.02.20201 близько 11:00 год. він знаходився за місцем свого проживання у с.Каленики Решетилівського р-ну разом із своєю співмешканкою. Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та на ґрунті побутових проблем, почав виражатися нецензурною та брутальною лайкою, проте фізичної сили не застосовував.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення тих самих дій особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті

Пунктом 14 частини 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вина у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом серії ГР №245875 від 04.02.2021 (а.с.2); терміновим заборонним приписом стосовно кривдника ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 від 04.02.2021 (а.с.3); протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 04.02.201 в якому вказано, що ОСОБА_1 ображав свою співмешканку - ОСОБА_3 нецензурною лайкою та застосовував відносно неї фізичну силу (а.с.5); письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких вказано, що 04.02.2021 близько 11:00 год. вона знаходилася вдома за місцем свого проживання разом із своїм співмешканцем, який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпідставно ображав її нецензурною лайкою та застосовував відносно неї фізичну силу (а.с.6); письмові пояснення ОСОБА_1 , які узгоджуються із його показами, наданими у судовому засіданні (а.с.7); копія постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 10.12.2020, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.11-13).

Згідно ст. 33 КУпАП при призначенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суддя враховує особу правопорушника, його поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, завдану шкоду потерпілій. Суд не може врахувати фактичне визнання вини ОСОБА_1 як дійове каяття, адже особа протягом невеликого проміжку часу повторно вчинила однорідне адміністративне правопорушення, за що його було піддано адміністративному стягненню, що свідчить про небажання особи стати на шлях виправлення.

Враховуючи вищевикладене та те, що покарання у вигляді штрафу не забезпечило виконання його мети, суд приходить до висновку про необхідність накладення на правопорушника стягнення у виді сорока годин громадських робіт, що передбачено санкцією статті, вважаючи, що це стягнення є достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді сорока годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Повний текст постанови складено 12.02.2021

Суддя О.О. Романенко