ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1143/21 Номер провадження 33/814/629/21Головуючий у 1-й інстанції Афанасьєва Ю. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

з участю секретаря Ракович Д.Г.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника - адвоката Петрушанко О.Д.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.

Згідно з постановою судді, 12.07.2021 року о 15:05 год. в смт. Нові Санжари по вул. 8 Березня, 12, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Визначення стану алкогольного сп`яніння проводилось за допомогою приладу «ALCOTEST 6810 DRAGER». Тест №723 результат тесту 3,55 %, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що транспортним засобом керувала інша особа, а саме його знайомий ОСОБА_2 , а не він.

Крім того, за вказаним фактом працівниками поліції було складено іще один протокол на іншу особу - пасажира ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що він не повинен нести передбачену ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність, оскільки не являвся водієм, знаходився в салоні як пасажир, а коли на виклик під`їхали працівники поліції, то належний йому автомобіль не знаходився в стані руху, за його кермом ніхто не перебував, тому він і погодився пройти огляд на стан сп`яніння саме як пасажир, а не як водій.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення притягнутої особи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими доказами є протокол у справі про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №245934 від 12.07.2021 за ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , в якому останнім надано пояснення «випив 200 гр. горілки, їхав додому», талон тестування на алкоголь за допомогою алкотестеру Drager 6810, тест №723, згідно якого станом на 15:39 год. 12.07.2021 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння результат 3,55% проміле, покази свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , записи бодікамери працівника поліції.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку в порядку ст. 266 КУпАП працівниками поліції здійснювалась фіксація обставин правопорушення.

Так, приєднані до матеріалів справи відеофайли містять інформацію про перебіг подій з моменту прибуття працівників поліції на місце згідно до отримано виклику, також про подальше спілкування з ОСОБА_1 , в ході якого була висловлена підозра щодо перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, проходження водієм огляду на стан сп`яніння з застосуванням технічних засобів в присутності двох свідків, роз`яснення прав правопорушнику та складання протоколу.

Як вже зазначено вище адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає вразі якщо особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 на те, що належним йому автомобілем керувала зовсім інша особа ОСОБА_2 , який може підтвердити цей факт, апеляційним судом не береться до уваги з огляду на наступне.

Так, з долучених до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що після приїзду працівників поліції на місце виклику та під час спілкування з ОСОБА_1 , останній на 00:25 сек. відеозапису (1 файл) повідомив, що він водій. В подальшому на 04:08 хв. ОСОБА_1 вказує що він перебував за кермом. Окрім того, на 2 файлі відеозапису, його пасажир ОСОБА_3 стверджує, що саме ОСОБА_1 їхав за кермом.

Зазначені відеоматеріали є належними доказами, які здійснені у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та мають правове значення для правильного встановлення фактичних обставин по справі.

Аналізуючи зазначені відеозаписи про перебіг подій, необхідно констатувати, що жодних інших осіб окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (як його називали свідки «хлопця в жовтій футболці») біля автомашини не було. Саме із зазначеними особами спілкувались працівники поліції, які намагались з`ясувати хто був за кермом автомобіля. В ході такої співбесіди, спочатку ОСОБА_1 стверджував, що він перебував за кермом, потім ОСОБА_3 підтвердив цей факт, згодом від нього відмовився та вступив в суперечку з працівниками поліції.

При цьому, жодного разу ані ОСОБА_1 , ані його пасажир ОСОБА_3 під час зйомки не згадували про іншого учасника цих подій - ОСОБА_2 , який нібито керував транспортним засобом.

Не містять ніякої інформації про участь вказаної особи у вищезазначених подіях і записи з нагрудних камер.

За вказаних обставин, апеляційний суд критично відноситься до показів допитуваного в якості свідка ОСОБА_2 і розцінює їх як його намагання сприяти уникненню відповідальності ОСОБА_1 .

Надаючи перевагу як належним доказам саме записам з нагрудних камер працівників поліції, які зафіксували наявність поблизу автомобіля лише двох осіб - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , стосовно якого також був складений адміністративний протокол, про те постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області провадження щодо нього було закрито за відсутністю події та складу правопорушення, оскільки останній не мав статусу водія, що доводить факт керування автомоблілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 його власником.

За вказаних обставин, доводи апелянта ОСОБА_1 щодо керування автомобілем третьою особою не можуть бути прийняті до уваги та розцінюються апеляційним судом як його бажання уникнути адміністративної відповідальності.

Під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Разом з тим апеляційний суд не може погодитися з висновком місцевого суду щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 454 грн.

Так, ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням.

Згідно п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Таким чином, ОСОБА_1 є особою яка звільняється від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.

Між тим виносячи постанову, суд зазначеної обставин не дослідив та безпідставно стягнув з останнього судовий збір в сумі 454 грн.

Враховуючи викладене, постанову суду в цій частині необхідно змінити, виключивши з резолютивної частини вказівку про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 420,40 грн.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування, зазначені в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2021 року змінити, виключивши з резолютивної частини посилання про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Віднести судовий збір за рахунок держави.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна