Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/32/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Гришак А. М.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2021 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Рябко А.Ю., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської областівід 08.12.2020, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської областівід 08.12.2020 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона 20.09.2020 о 20 год. 30 хв. в с. Бугове по вул. Юзефпільська, 38, не вжила заходів щодо забезпечення нерухомого стану транспортного засобу Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до його зіткнення з нерухомою перешкодою, а саме парканом, чим порушила вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху України.

Крім того, 20.09.2020 о 20 год. 30 хв. в с. Бугове по вул. Юзефпільська, 38, ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 20.09.2020 в с. Бугове по вул. Юзефпільська, 38 за її участі, вжила алкоголь, від проходження тесту приладом «Драгер Алкотест» та від проходження медичного огляду відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, а також просить скасувати постанову районного суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Зауважила, що строк на оскарження постанови пропущено нею з поважної причини, оскільки 15.12.2020 вона захворіла, у звязку з чим не змогла вчасно звернутися з апеляційною скаргою.

Вказує і на те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд не повно зясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення обставин справи, не сприяв, обєктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зокрема, вказала, що 20.09.2020 вона приїхала до свого знайомого ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_2 . Залишила автомобіль на узбіччі та пішла до його будинку. Автомобіль не замикала, так як не збиралась там затримуватись. Через деякий час, до будинку ОСОБА_2 прийшла сусідка та повідомила, що її автомобіль вїхав у паркан сусідки. Коли вийшли з будинку, вона дійсно побачила, що її автомобіль відсутній на місці, де вона його залишила. Він знаходився, біля домоволодіння АДРЕСА_2 , на відстані 10-15 см. від паркану. Після цього вона відїхала автомобілем назад до будинку свого знайомого. Як сталося, що автомобіль покотився вона не знає, вибачилась перед сусідкою, що таке сталося. Автомобіль до паркану ОСОБА_3 не торкався. Жодних претензій, щодо пошкодженого паркану чи іншому майну від неї вона не отримувала (ні того вечора, ні до цього моменту). Але не зважаючи на її вибачення та пояснення, що так сталося, інша сусідка ОСОБА_4 , яка перебуває з нею в неприязних відносинах, почала ображати її лайкою, вказуючи, що там могла бути малолітня донька ОСОБА_4 . Приблизно через півтори години до будинку її знайомого приїхала поліція, яка склала щодо неї протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Крім того, працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення і за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Вказала, що була дуже ображена поведінкою ОСОБА_4 , сприйняла її образи в свою сторону та розхвилювалась. Щоб заспокоїтись, вона вжила невелику кількість коньяку (близько 50 грам). Випадок який трапився з її автомобілем не вважала та не вважає дорожньо-транспортною пригодою.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційна скарга підлягають задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 08.12.2020 була присутня в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції (а.с.63-65) і десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови районного суду для неї закінчувався 18.12.2020, але згідно довідки генерального директора КНП «ЦПМСД» Гайворонскої районної ради (а.с.79), ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні у вказаному закладі з 15.12.2020 по 23.12.2020 з діагнозом ГРВІ, що в даному випадку є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, атому вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови суду, оскільки він пропущений скаржницею з поважних причин.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 надала показання, відповідно до яких вона 20.09.2020 приїхала до свого знайомого лікаря ОСОБА_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 . Автомобіль не замикала, а залишила його на узбіччі та пішла до будинку лікаря. Ключі від автомобіля, разом з жіночою сумкою, випадково залишила на пасажирському сидінні. Через деякий час, до будинку ОСОБА_2 прийшла його сусідка ОСОБА_3 та повідомила, що її автомобіль вїхав у її паркан. Коли вийшли з будинку, вона дійсно побачила, що її автомобіль відсутній на місці, де вона його залишила, а знаходився він біля домоволодіння АДРЕСА_3 , на відстані 10-15 см. від паркану сусідки. Тільки тоді вона виявила, що ключів від автомобіля у неї немає. Відкривши автомобіль, вона знайшла ключі та відїхала автомобілем назад до будинку свого знайомого. Як сталося, що її автомобіль покотився вона не знає, але вибачилась перед сусідкою, що таке сталося. Автомобіль до паркану ОСОБА_3 не торкався. Жодних претензій, щодо пошкодженого паркану чи іншому майну від неї вона не отримувала. Коли вона під`їхала до будинку ОСОБА_2 , із сусіднього двору із домоволодіння АДРЕСА_3 вийшла інша сусідка ОСОБА_4 , яка перебуває з нею в неприязних відносинах та почала ображати її лайкою, вказуючи, що там могла бути її малолітня донька. Сварились близько 5 хвилин, після чого закривши автомобіль, вона вирішила переночувати у лікаря, оскільки сильно перехвилювалась. Вони пішли до будинку де пили чай і щоб заспокоїтись, вона випила невелику кількість коньяку (близько 50 грам). Приблизно через півтори години до будинку її знайомого приїхала поліція, яка склала щодо неї протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП. Крім того, працівниками поліції був складений і протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Як передбачено положеннями частин 7 та 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).

Вказаних вимог посадова особа, що складала адміністративні матеріали та суд першої інстанції під час розгляду даної справи не дотрималися, у зв`язку з чим районний суд помилково дійшов до висновку, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В оскаржуваній постанові районний суд зазначив, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення доведена зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 0548214 від 20.09.2020, поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та схемою ДТП.

Разом тим, в наданих до суду працівниками поліції матеріалах адміністративної справи, відсутні достатні дані про фактичні обставини ДТП, про напрямок руху автомобіля, його розташування на автодорозі та схема ДТП взагалі не містить реального відображення дорожньої обстановки в місті ДТП, кількість смуг руху, наявності обочини, напрямок руху автомобіля, тощо. На схемі ДТП хоч і зазначено перекресленим «кружочком» місце ДТП, однак його відображено без прив`язки до місцевості, що вказує на те, що фактично місце зіткнення поліцейськими не встановлено. У заголовку до схеми місця ДТП зазначено, що її складено в с. Бугове по вул. Юзєфпільська, 36, проте розташування вказаного будинку на схемі взагалі не відображено. На схемі зображено лише дві паралельні лінії, але що вони відображають не зрозуміло, між ними зазначено відстань «4», можливо метри, але в схемі цього не вказано. Також, по всій довжині над верхньою лінією зображено чотири перекресленихпрямокутника, проте що вони відображають у схемі не вказано. Між крайнім справа перекресленимпрямокутником та верхньою лінією зображено перекресленим «кружочком» місце ДТП. Будь-яких пошкоджень як автомобіля, так і паркану в схемі ДТП не зазначено (а.с.2).

Вищевказане свідчить лише про те, що долучена до даної справи схема ДТП будь-яким чином не підтверджує факту вчинення ДТП скаржницею ОСОБА_1 20.09.2020 за адресою по АДРЕСА_3 , що їй і було поставлено у провину згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП (а.с.1).

Також, в цьому протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про те, які саме дії ОСОБА_1 утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зокрема в ньому зазначено, що вона не вжила заходів щодо забезпечення нерухомого стану транспортного засобу «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до його зіткнення з нерухомою перешкодою, а саме парканом.

Проте, долучені до справи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вказані в даному протоколі обставини ДТП фактично не підтвердили, оскільки вони пояснили, що ДТП начебто сталось під час керування автомобілем ОСОБА_1 (а.с.4,5).

Більше того, як зазначено в оскарженій постанові суду (а.с.64), вказані свідки в суді першої інстанції також підтвердили той факт, що ДТП сталося саме за участі скаржниці, тобто під час її безпосереднього керування автомобілем, проте вказана обставина, згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, їй у провину не ставилась.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП взагалі відсутні дані щодо пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, про те головною умовою для настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність причинного зв`язку між порушенням правил дорожнього руху танастанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Таким чином, у даному протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані, які свідчать про те, що обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є конкретним, оскільки вказана в ньому об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, долученими по справі доказами не підтверджується.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Однак, суд першої інстанції, не звернувши увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП містить неконкретне обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, в порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод не забезпечив справедливий розгляд справи та прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи положення ст. 62 Конституції України, за змістом яких усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Крім того, апеляційний суд також не погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

З аналізу наведених вище вимог законодавства вбачається, що адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена за вживання водієм транспортного засобу алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі саме після скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, оскільки матеріалами справи не доведено факту скоєння ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, тобто в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому в її діях також відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Крім того,як встановлено під час апеляційного розгляду, суд першої інстанції визнавши винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, фактично призначив адміністративне стягнення лише за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Частиною першою статті 36 КУпАП визначено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Частиною другою статті 36 КУпАП встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За таких обставин, суд першої інстанції, мав би при накладенні стягнення за вчинені правопорушення, керуватись положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП та остаточно накласти стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи наведені істотні порушення нормативно-правових актів щодо оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що допущені при складанні матеріалів відносно ОСОБА_1 , а також порушень норм матеріального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, а постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської областівід 08.12.2020 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати і закрити провадження по даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.12.2020.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.12.2020 про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.