ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2021 Справа №607/17653/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Юзьвак І.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заставна Чернівецької області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено в судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 25 вересня 2021 року о 03 год. 10 хв. в смт. В. Березовиця Тернопільського району Тернопільської області по вул. С. Бандери, 33 керував автомобілем марки «Volvo 960», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Алкотест 7510» та в медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР ОСОБА_1 категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та зазначив, що 24 вересня 2021 року о 20.00 год. він з дружиною ОСОБА_2 приїхали своїм автомобілем до друзів в смт. В. Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, провул. Микулинецький, де вони відпочивали та вживали алкогольні напої, при цьому надалі він мав намір залишити свій автомобіль у дворі, де вони вживали алкогольні напої, та не керувати ним в стані алкогольного сп`яніння. Надалі його друг ОСОБА_3 попросив дати його синові свій автомобіль на деякий час, щоб поїхати у справах, на що він погодився. Коли син ОСОБА_4 повернувся, між ним та ОСОБА_5 виникла суперечка з приводу того, куди син ОСОБА_4 їздив на його автомобілі. Під час їх конфлікту ОСОБА_3 почав наносити йому удари, після чого йому також почали наносити удари ще двоє друзів ОСОБА_4 , також вони штовхали його та погрожували йому. Його дружина намагалась його захистити, врезультаті чого впала на землю. Надалі побоюючись за своє життя і здоров`я, а також життя і здоров`я своєї дружини, вони вирішили втекти звідти на автомобілі. Однак будучи переляканим та перебуваючи в шоковому стані, він випадково допустив зіткнення із припаркованим транспортним засобом марки «Mercedes Benz Vito», державний номерний знак НОМЕР_2 . Від`їхавши звідти близько 1 км, він зупинив свій автомобіль на сусідній вулиці С. Бандери в смт. В. Березовиця Тернопільського району Тернопільської області та зателефонував до свого знайомого ОСОБА_6 та попросив, що він приїхав до нього та завіз його з дружиною додому. ОСОБА_7 приїхав за вказаною ним адресою приблизно через півгодини та ще через десять хвилин до них під`їхали працівники поліції, які склали відносно нього протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так як ОСОБА_7 поїхав звідти, не дочекавшись, коли працівники поліції закінчать оформляти матеріали про адміністративне правопорушення, тому він залишились ночувати в автомобілі. Зранку 25 вересня 2021 року, коли він перебував у своєму автомобілі, до нього прийшли ОСОБА_3 із своїми знайомими та почали бити його автомобіль, розбивши скло лівих передніх дверей, після чого він вийшов з автомобіля та вказані особи також почали наносити йому удари. З приводу нанесення йому тілесних ушкоджень він того ж дня звернувся із заявою до працівників поліції. Підтвердивши факт керування ним транспортним засобом, вчинення дорожньо-транспортної пригоди та факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 зазначив, що він діяв в стані крайньої необхідності, так як його життя і здоров`я, а також життя і здоров`я його дружини були в небезпеці, у зв`язку з чим просить закрити провадження у справі.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Юзьвак І.Я. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. При цьому зазначив, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення в стані крайньої необхідності, адже його життю і здоров`ю, а також життю і здоров`я його дружини загрожувала небезпека.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що 24 вересня 2021 року вона зі своїм чоловіком ОСОБА_1 приїхали своїм автомобілем до ОСОБА_4 в смт. В. Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, провулок Микулинецький, де вони перебуваючи в автомобілі ОСОБА_4 , розмовляли та вживали алкогольні напої, а також при цьому були присутні ще друзі ОСОБА_4 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Зокрема, в той вечір ОСОБА_1 вжив близько 500 мл горілки, а вона близько 350 мл горілки. Під час розмови ОСОБА_3 попросив ОСОБА_1 дати свій автомобіль його синові, щоб він поїхав по своїх справах, на що ОСОБА_1 погодився, однак в подальшому коли останній запитав коли син ОСОБА_4 поверне автомобіль, ОСОБА_3 відреагував агресивно, почав сваритися з її чоловіком, штовхати його та наносити йому удари. В цей час вона та друг ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_8 намагались припинити конфлікт, однак надалі ОСОБА_8 також почав наносити удари її чоловіку, а в подальшому і чоловік на ім`я ОСОБА_9 наносив удари ОСОБА_1 . Надалі син ОСОБА_4 повернувся на їх автомобілі, віддав ключі від машини та вони з чоловіком вирішили поїхати звідти, при цьому від`їжджаючи, вона відчула якийсь удар, однак не зрозуміла, що сталося. Проїхавши близько 1 км, вони зупинили свій автомобіль на сусідній вулиці та зателефонували їх другові ОСОБА_10 та попросили, щоб він приїхав по них та відвіз додому. Через деякий час до них приїхав ОСОБА_7 , після чого також під`їхав автомобіль працівників поліції. Надалі працівники поліції складали відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення, при цьому ОСОБА_7 , не дочекавшись закінчення процесу оформлення адміністративних матеріалів, поїхав звідти, тому вони з чоловіком після від`їзду працівників поліції вирішили залишитись в автомобілі до ранку. Однак зранку близько 07.00 год. ОСОБА_3 , його друг ОСОБА_8 та ще троє незнайомих чоловіків прийшли до них та почати бити їх автомобіль, намагались відкрити його, а надалі відкривши багажник, знайшли там інструменти, за допомогою яких розбили вікно в їх автомобілі. Після цього ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та йому знову почали наносити удари. Крім того повідомила, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, а також вказала, що вони з чоловіком не розповіли працівникам поліції про бійку та інші події, які відбувались того вечора, оскільки перебували в шоковому стані та не знали, що потрібно говорити.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 25 вересня 2021 року близько 02.00 год. до нього зателефонував його друг ОСОБА_1 та попросив приїхати за ним в смт. В. Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, при цьому адресу не вказав, однак пояснив як йому їхати. Коли він приїхав, ОСОБА_1 розповів йому, що його побив ОСОБА_3 , після чого він втікав та вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Як йому стало відомо від ОСОБА_1 , його побили на сусідній вулиці, а саме приблизно за 400 м від того місця, де вони на той час знаходились. Надалі він з ОСОБА_1 та його дружиною вже хотіли їхати звідти та коли ОСОБА_1 пішов до свого автомобіля за документами та вимкнути світло, до них приїхали працівники поліції, які надалі почали складати відносно ОСОБА_1 адміністративні матеріали. Він в цей час чекав в своєму автомобілі та приблизно через півгодини поїхав звідти, не дочекавшись поки працівники поліції оформлять відносно ОСОБА_1 адміністративні матеріали.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильноскладений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №306327 від 25.09.2021 р., ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою зокрема, серед іншого, передбачено відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, у відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2021 року о 02.30 год. в смт. В. Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, провул. Микулинецький, 8 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Volvo 960», державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля марки «Mercedes Benz Vito», державний номерний знак НОМЕР_2 . Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій транспортного засобу марки «Volvo 960», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 покинув місце події, однак надалі близько 03.00 год. 25 вересня 2021 року вказаний автомобіль був виявлений працівниками поліції по вул. С. Бандери, 33 в смт. В. Березовиця Тернопільського району Тернопільської області. Під час спілкування із ОСОБА_1 , в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, у зв`язку з чим працівники поліції запропонували йому пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Алкотест Драгер», на що він відмовився, а також відмовився пройти огляд на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Надалі відносно ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124, 122-4 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №306327 від 25.09.2021 р.; аудіовізуальному диску, на якому міститься розгляд справи суб`єктом владних повноважень на місці зупинки автомобіля марки «Volvo 960», державний номерний знак НОМЕР_1 ; копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/2150 від 12.04.2021 р., чинне до 12.04.2022 р.; направленні водія транспортного засобу ОСОБА_1 на огляд в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 25.09.2021 р.; рапорті поліцейського роти №4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Петрика Д. від 25.09.2021 р.; довідці УПП в Тернопільській області ДПП від 27.09.2021 р. про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія.

Крім того в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив те, що він напередодні вживав алкогольні напої, а також підтвердив факт керування транспортним засобом та те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак при цьому ОСОБА_1 зазначив, що змушений був керувати транспортним засобом, оскільки його життю та здоров`ю, а також життю і здоров`ю його дружини загрожувала небезпека, тому він діяв в стані крайньої необхідності. Аналогічні пояснення з цього приводу надала і дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка була безпосереднім очевидцем подій.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Згідно ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Так, інститут крайньої необхідності покликаний сприяти підвищенню соціальної активності учасників суспільних відносин, є гарантією правового захисту людини, що бере участь у запобіганні шкоди правам громадян, інтересам держави й суспільства.

Об`єктами захисту від небезпеки є державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, установлений порядок управління.

За змістом поняття крайньої необхідності й визначаються умови, за яких дії особи в цьому стані не є адміністративним правопорушенням. У разі крайньої необхідності відбувається зіткнення двох інтересів: загроза заподіяння шкоди одним охоронюваним законом інтересам усувається шляхом заподіяння шкоди, хоча й меншої, іншим.

Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза зазначеним охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують посилання в статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

Небезпека за таких обставин не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Це - одне з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.

Таким чином суд вважає непереконливими доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Юзьвак І.Я. щодо вчинення адміністративного правопорушення в стані крайної необхідності. При цьому суд бере до уваги те, що в розумінні ст.18 КУпАП вчинене ОСОБА_1 діяння не може вважатись таким, що вчинене в стані крайньої необхідності, оскільки небезпека життю і здоров`ю за вказаних ним обставин, на думку суду, могла бути усунута іншими засобами, які не пов`язані із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Так, на думку суду, ОСОБА_1 повинен був обрати інший, не пов`язаний із порушенням законодавства, спосіб відвернення такої загрози, зокрема, покинути місце події іншим чином, не керуючи транспортним засобом, а також повідомити працівникам поліції про факт нанесення йому тілесних ушкоджень, тощо.

Також судом взято до уваги те, що правопорушення, яке вчинене ОСОБА_1 , є грубим порушенням Правил дорожнього руху України, що може суттєво впливати не тільки на можливість адекватно керувати транспортним засобом, а також стосується безпеки інших учасників дорожнього руху. Окрім того внаслідок своїх неправомірних дій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, завдавши таким чином матеріальної шкоди іншим особам.

За таких обставин, зважаючи на доведеність факту керування транспортним засобом та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, його майновий стан, і приходить до переконання, що на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також буде достатнім для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень в майбутньому.

Керуючись ст. ст. 8, 130, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо