Справа № 162/694/21
Провадження № 3/162/428/2021
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року смт Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Цибень О.В., розглянувши справу, що надійшла із ВПД №1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 03.11.2021 року серії ДПР18 №483137 ОСОБА_1 12.09.2021 року о 19 год 00 хв на грунтовій дорозі сполученням с. Угриничі - с. Березичі керував мотоциклом «MUSSTANG», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом токсикологічного дослідження №1311 від 12.09.2021 року (в крові виявлено етанол 1.9 проміле). У зв`язку з вказаним ОСОБА_1 інкримінується порушення вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав, просив розстрочити сплату штрафу у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов таких висновків.

Пунктом 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно, порушення цього припису, тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивно вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, крім визнання вини останнім, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №483137 від 03.11.2021 року, матеріалами кримінального провадження №000304 від 13.09.2021 року з постановою про його закриття від 29.10.2021 року, копією результату токсикологічного дослідження №1311, відео- та іншими матеріалами справи.

За таких обставин, відповідно до ст.252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Його вина є цілком доведеною на підставі наявних у матеріалах справи доказах, які повністю узгоджуються між собою.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 діяння та всі обставини справи, вважаю, що останньому потрібно обрати стягнення за санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Разом з тим, суд враховує, обставини які були встановлені в судовому засіданні, а саме ОСОБА_1 визнав свою вину, на даний час не працює, перебуває у скрутному матеріальному становищі у зв`язку зі значними витратами на лікування.

Частиною 2 ст. 301 КУпАП передбачено, що відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким чином, КУпАП передбачає право суду застосувати відстрочку виконання постанови, за наявності для цього підстав, в тому числі щодо стягнення штрафу, але не визначає порядку і строків застосування такої відстрочки. Положення про відстрочку виконання постанови до одного місяця застосовуються виключно до стягнень, відмінних від штрафу.

Хоча за національним законодавством існує чітке розмежування між адміністративною і кримінальною відповідальністю, норми КУпАП так само як і Кримінального кодексу України мають каральний характер, і санкції у виді штрафів за деякі адміністративні правопорушення навіть перевищують розміри штрафів за злочини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував про розповсюдження гарантій ст. 6 Конвенції у її кримінальній частині на осіб, які обвинувачуються у вчиненні адміністративних правопорушень («Лучанінова проти України», «Гурепка проти України»). Таких же висновків дотримується комітет ООН з прав людини при застосуванні статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Нормами Кримінального кодексу України передбачено право суду розстрочити сплату штрафу до одного року з урахуванням майнового стану особи (ч. 4 ст. 53 КК України).

Як відстрочка так і розстрочка виконання штрафу мають на меті дотримання розумної пропорційності між накладеним стягненням і конкретним становищем особи, щоб таке стягнення не було завідомо надмірним тягарем, і було можливим до виконання.

Суд враховує, що сума штрафу за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вказаному конкретному випадку для особи, яка притягається до відповідальності є значною, оскільки судом встановлено, що таке стягнення буде завідомо надмірним тягарем для ОСОБА_1 , а тому унеможливить належне його виконання.

Таким чином, оскільки положення КУпАП передбачають право суду застосувати відстрочку виконання постанови у виді штрафу, відсутність деталізації порядку і строку її застосування не можуть нівелювати право на відстрочку виконання загалом, і тому суд вважає справедливим врахувати майновий стан особи і застосувати відстрочку виконання постанови у справі в частині стягнення штрафу на строк шість місяців.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Отже, на користь держави із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 454, 00 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відстрочити виконання постанови у частині накладення штрафу на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ