Справа №443/1881/20
Провадження №3/443/18/21
ПОСТАНОВА

іменем України

01 лютого 2021 року місто Жидачів

суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , законного представника ОСОБА_2 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130, ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

15.12.2020 року о 15:20 год. ОСОБА_1 у м.Жидачеві на вул.Будівельників,1 керував автомобілем марки «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, огляд на який проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія із застосуванням приладу «ALCOTEST 6810» «ARBL 0688» у присутності двох свідків. Результат тестування 0,96%.

Таким чином, ОСОБА_1 порушено вимоги п.2.9а ПДР України.

Крім того, 15.12.2020 року о 15:10 год. у м.Жидачеві на вул.Будівельників,1 ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «SKODA FABIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, при перевірці не пред`явив посвідчення водія категорії «В», та не мав права керувати таким трансопртним засобом.

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.02.2021 року матеріали адміністративної справи №443/1881/20 (Провадження №3/443/18/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та матеріали справи №443/1882/20 (Провадження №3/443/19/21) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП, об`єднано в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав факт вчинення ним адміністративних правоопрушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 КАУпАП.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під

Відповідно до ч.6 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я ( у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідальність за частиною 2 статті 126 КупАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП настає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП доведеною повністю.

Зокрема, вказане підтверджується наявними у матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ №349132 від 15.12.2020 року, результатом тестування, актом огляду на стан сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 від 11.09.2020 року та ОСОБА_4 , відеозаписом події, яка міститься на CD-диску, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 від 15.12.2020 року та ОСОБА_6 від 15.12.2020 року, довідкою заступника начальника В.Паленички, протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №053484 від 15.12.2020 року.

Судом не встановлено з боку інспектора патрульної поліції порушень вимог КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.13 КупАП, у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є неповнолітньою особою, якій на момент вчинення адміністративних правопорушень виповнилося 17 років.

Крім того, санкцією ч. 1 ст.130 КУпАП передбачено різне стягнення для водіїв, а також інших осіб.

Зокрема, для водіїв передбачено стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, конструкція зазначених правових норм передбачає дві обов`язкові ознаки у їх невід`ємному зв`язку, які характерні для категорії «водій» - керування транспортним засобом і наявність посвідчення водія.

Як встановлено судом ОСОБА_1 не має посвідчення водія.

Тому ОСОБА_1 у даному випадку не є водієм, а відноситься до категорії «інші особи», стягнення для якої передбачено окремо санкцією ч.1 ст.130 КУпАП - лише штраф в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обставин, які виключають провадження у справі та адміністративну відповідальність, немає.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст.121, ч.2 ст. 126 КУпАП, повністю доведена і сумніву не викликає.

При накладенні стягнення відповідно до ст.33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність за правопорушення, не встановлено.

Згідно правила ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин, враховуючи характер правопорушення, особу порушника, її майновий стан, вважаю, що необхідно призначити ОСОБА_1 покарання за сукупністю правопорушень у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 33, 34, 36, 126, ч.1 ст.130, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126,ч.1 ст. 130 КУпАП за сукупністю та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України 454 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської обалсті протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.І. Сливка