ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/515/21 Доповідач: Калініченко І.С.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду Калініченко І.С., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Лапко Едуарда Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу представника потерпілого Лапко Едуарда Миколайовича, на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 жовтня 2021 року, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, працюючого водієм Автоспецпром АСПА в Комунальному некомерційному підприємстві «Обласний територіальний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Херсонської обласної ради, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,обвинуваченого у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 26 жовтня 2021 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР108 № 331975, 09.09.2021 року о 12.01 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Автоспецпром АСПА, держномер НОМЕР_1 , в м. Херсоні, на перехресті вулиць Преображенська та вул. Гоголя, при виконанні обгону, не впевнився в безпечності маневру, та скоїв зіткнення з транспортним засобом Toyota Camry, держномер НОМЕР_2 , який рухався попутно і повертав ліворуч на вул. Гоголя, чим порушив п. 14.6 ПДР України, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, представник потерпілого подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, та визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього відповідне адміністративне стягнення. Посилається на те, що суд дав невірну оцінку доказам, де водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом порушив п.п.14.6правила дорожнього руху, де при виконанні обгону, не впевнився в безпечності маневру, та скоїв зіткнення з транспортним засобом. Вказує, що відповідно до наданого на його запит матеріалу відеоспостереження та відповіді із Центру екстреної допомоги вбачається шо водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Автоспецпром АСПА рухався без наявного виклику швидкої, із вимкненими світловими сигналами, увімкнув їх лише після ДТП і саме він в`їхав в автомобіль Toyota Camry, який виконував поворот ліворуч.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 який не підтримав вимоги апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_2 та представника потерпілого Лапко Едуарда Миколайовича про підтримку апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до такого висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення Правил дорожнього руху.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють вказані правила.

Серед ознак такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він керуючи транспортним засобом при виконанні обгону, не впевнився в безпечності маневру, та скоїв зіткнення з транспортним засобом Toyota Camry, чим порушив п. 14.6 ПДР України.

Відповідно до п. 14.6 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, обгін заборонено- а) на перехресті; б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними; в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом; г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості; ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд; д) у тунелях; е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку; є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Проте згідно протоколу ОСОБА_1 при виконанні обгону, не впевнився в безпечності маневру, на що суд обґрунтовано звернув уваги.

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказане правильне посилання на конкретну норму закону, тобто пункт та підпункт Правил дорожнього руху, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності.

Особа, уповноважена складати протокол, належним чином не виклала суть вчиненого адміністративного правопорушення, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу.

З огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, апеляційний суд вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол не може бути визнаний належним та достатнім доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до п. 3.1. Правил дорожнього руху, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

3.2. У разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Суд у постанові також обґрунтовано пославсь на те що, під час судового розгляду судом не було встановлено факту порушення ОСОБА_1 вимог ПДР, а у разі доведення протилежного суд був би позбавлений права за нормами КУпАП самостійно визначити пункти ПДР, порушення яких мало своїм наслідком настання ДТП.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення необхідно дотримуватися принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, верховенства права, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, спрямованої на додержання положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої стандарти та вимоги кримінального провадження поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" рішення від 15.05.2008 року, справа "Озтюрк проти Німеччини" рішення від 21.02.1984 року, "Маліге проти Франції " рішення від 23.09.1998 року, "Гурепко проти України" від 08.04.2010 року).

У справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Судом обґрунтовано в постанові вказано, що обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не містить беззаперечних доказів на підтвердження його винуватості.

Саме пособі підтвердження чи спростування роботи світлових сигналів та наявного виклику швидкої не є підставою для скасування вказаної постанови суду.

Отже, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо не доведеності вини є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілого Лапко Едуарда Миколайовича залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 жовтня 2021 року, по справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду (підпис) І.С.Калініченко