Провадження № 3/522/7905/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 та ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП та за ст. 173 КУпАП.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2021 року справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП та за ст. 173 КУпАП об`єднано в одне провадження, об`єднаній справі присвоєно номер № 522/10422/21, провадження № 3/522/7905/21.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень не визнав, проти обставин викладених у протоколах заперечував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов наступних висновків.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 ч. 1 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 ч. 1 КУпАП).

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29 травня 2021 року серії ГП № 310581, 29.05.2021 р. о 00 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_1 , знаходячись поблизу буд. 1а к.2 Старосінна площа, на Автовокзалі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, перекрив дорогу автобусу, заліз в службове авто, на законні вимоги не реагував, на вимогу інспектора В2 Р3 Б1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Ащіна С. А. припинити правопорушення не реагував, при цьому висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських, погрожував фізичною розправою, чинив опір.

Зазначена подія була кваліфікована співробітником поліції як правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 185 КУпАП.

Зі змісту ст. 185 КУпАП слідує, що злісна непокора повинна проявлятися у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, або відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Згідно з положеннями статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол, вимоги до змісту якого встановлені статтею 256 цього Кодексу.

Проте, у порушення вимог ст. 256 КУпАП, працівником поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП не зазначено суті адміністративного правопорушення, а саме не зазначено які саме законні вимоги було висунуто поліцейським ОСОБА_1 , та що вказані вимоги були неодноразово висловлені ОСОБА_1 .

Відсутність в протоколі чіткого викладення суті адміністративного правопорушення, від якого особа, щодо якої складено протокол, буде захищатися в суді, є порушенням права на захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Ураховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, суд дійшов висновку, що він є неналежним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Інших належних, допустимих і достатніх доказів того, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29 травня 2021 року серії ОД № 022406, 29.05.2021 р. о 00 год. 20 хв. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці біля буд. 1а к.2 Старосінна площа, біля Автовокзалу, висловлювався нецензурною лайкою до перехожих, вів себе зухвало, кидався у бійку, на зауваження не реагував, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Зазначена подія була кваліфікована співробітником поліції як правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 173 КУпАП.

Стаття 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Проте, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Отже, адміністративні матеріали, складені відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП та ст. 185 КУпАП, не містять жодних доказів, в тому числі пояснень свідків, про вчинення ним інкримінованих адміністративних правопорушень.

Разом з тим, у протоколах про адміністративні правопорушення серії ОД № 022406 та серії ГП № 310581 від 29.05.2021 працівниками поліції в графі "до протоколу додається" зазначено про долучення до протоколів відеозаписів з портативного відеореєстратора № 1931, проте такі відеозаписи до протоколів долучені не були.

Також вони не були надані працівниками поліції і на запит суду.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння правопорушення.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, перевіривши докази у справі на їх належність та допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 та ст. 185 КУпАП не підтверджена належними та допустимими доказами, а відтак провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 173, 185, 221, 247, 256, 252, 280, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтями 173 та 185 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Т. Ю. Федчишена