Провадження № 3/537/442/2021
Справа № 537/554/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2021 суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Фадєєва С.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділення поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором з правових питань ТОВ «Малокохнівський кар`єр», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

На адресу Крюківського районного суду м. Кременчука з ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області надійшов матеріал про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не виконав батьківські обов`язки по вихованню своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 31.01.2021 близько 17 год. 00 хв. пішла з дому і її місцезнаходження було невідоме.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини не визнав, вказав, що він виконує всі батьківські обов`язки належним чином, ніколи не ухилявся від їх виконання. В протоколі не викладено об`єктивної сторони правопорушення, а саме не зазначено в чому полягає його бездіяльність по вихованню доньки. Надав суду пояснення, що 31.01.2021 його донька ОСОБА_3 , якій 14 років, з його дозволу близько 17 год. пішла погуляти і сказала, що вона буде гуляти в парку з друзями. Донька повинна була бути дома не пізніше 22 години. О 21 год. 30 хв. ОСОБА_3 зателефонувала і попросила прийти додому пізніше, оскільки вона потрібна подрузі для підтримки. Він заборонив. Після 22 години донька не прийшла додому, на телефонні дзвінки не відповідала, при цьому надіслала повідомлення на Вайбер, що залишиться у подруги, незважаючи на заборону. Наступного дня, коли донька не прийшла додому та не відповідала на дзвінки, він звернувся до поліції з заявою про зникнення дитини. Пізніше донька прийшла додому. 02.02.2021 їх викликали до поліції та склали протоколи за невиконання батьківських обов`язків. Вказав, що приділяє доньці увесь свій вільний час, турбується про неї, слідкує за її навчанням, виховує та забезпечує її потреби.

Неповнолітня ОСОБА_2 , допитана в суді в присутності законного представника, суду пояснила, що батьки піклуються про неї, виховують її, не зловживають спиртними напоями, не застосовують о неї насильства, купують всі необхідні речі. Зазначила, що вдома в неї є ряд обов`язків, в тому числі прибирання квартири. Навчається вона добре. 31.01.2021 вона не повернулася додому, так як залишилася гуляти з друзями, ночувала у подруги. Розуміла, що батьки будуть її сварити і тому не відповідала на їх телефонні дзвінки. Усвідомлює, що вчинила негарно, що батьки переживали за неї. Більше подібного вчиняти не буде.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та іншого народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суддя вважає, що особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не доведено наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.1 КУпАП.

При цьому суддя виходить з того, що об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Об`єктивну сторону характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника: діяння, його шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб вчинення правопорушення.

Аналіз ч.1 ст. 256 КУпАП, якою визначено вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення, свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення. Під формулюванням порушення розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

З фабули обвинувачення, викладеного у протоколі, не вбачається, яку саме бездіяльність з виховання доньки допустив ОСОБА_1 , що призвели до наслідку, зазначеному у протоколі.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи. Інших доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 умисно чи з необережності ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання доньки, матеріали справи не містять. Письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не суперечать поясненням, наданим у суді. Батьки повідомили правоохоронні органи про те, що дитина не повернулася додому, що також не свідчить про ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків. Суду не доведено, що будь які дії чи бездіяльність ОСОБА_1 призвели до того, що неповнолітня ОСОБА_2 не ночувала вдома.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги те, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУПАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.184 ч.1, 247, 283 , 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду напротязі 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: С.О.Фадєєва