Справа № 727/768/21
Провадження № 3/727/477/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , за ст.44-3 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 ч.1 КпАП України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 18.01.2021 року серії АПР18 497392, 18.01.2021 року о 12-10 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Атаман» А-09Н4, номерний знак НОМЕР_1 , маршрут №11, рухаючись по вул. Героїв Майдану в м. Чернівці, перевозив осіб у кількості 26 чоловік при дозволеній кількості 16 осіб для сидіння згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимогу постанови КМУ №641 від 22.07.2020 р.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив суду, що він 18.01.2021 року здійснював перевезення пасажирів маршрутом №11 в м. Чернівці. На зупинці по вул. Героїв Майдану, виходили та заходили пасажири. Він людей в маршрутку не впускав, казав, що вже немає сидячих місць, при цьому рух не здійснював. В цей час підійшли працівники поліції та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення. Просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали вказаної вище адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.1 ст.44-3 КпАП України адміністративну відповідальність передбачено за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином, диспозиція ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст.

Кваліфікуючі ознаки правопорушення, передбаченого ч.1ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, мають бути конкретно зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення як того вимагає ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Таким чином, об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є здійснення винною особою діянь, які прямо заборонені Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб»та деталізовані у постанові Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020, рішеннями органів місцевого самоврядування.

У протоколі серії АПР18 №497392 від 18.01.2021 зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року, однак працівниками поліції у протоколі не зазначено який саме пункт було порушено.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, водій здійснював перевезення пасажирів. Згідно пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він рух не здійснював, маршрут стояв на зупинці коли люди почали заходити. Особи пасажирів працівником поліції не було встановлено та не було відібрані їх пояснення. Також не були встановлені свідки події.

До матеріалів справи, також не додано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відповідно до якого дозволена кількість пасажирів у транспортному засобі «Атаман» А-09Н4, номерний знак НОМЕР_1 по маршруту №11 становить 16 особи, як зазначено у протоколі.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до принципу точності теорії кваліфікації адміністративних правопорушень зазначається, що діяння кваліфікується за статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення або іншими нормативно-правовими актами, які встановлюють адміністративну відповідальність. При кваліфікації правопорушення уповноважена особа повинна найбільш точно описати його ознаки. Здійснення кваліфікації правопорушення передбачає вказівку на статтю Кодексу України про адміністративні правопорушення, а якщо стаття містить у собі частину чи пункт то й на відповідну частину або пункт.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно з п.1 ч.1ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд виходить з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оскільки дії ОСОБА_1 , зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.44-3КпАП України, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, не доведена поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 44-3, 247, 283 КпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Шевченківського

районного суду м.Чернівці Слободян Г.М.