Справа № 462/6750/20 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/811/1849/20 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 04 грудня 2020 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП обрано стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 19 жовтня 2020 року по вул..Чернівецькій, 2 у м.Львові, керуючи автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «КІА RІО» номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду, що спричинило транспортним засобом технічних пошкоджень, чим порушив п.2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР України.

Окрім цього, ОСОБА_1 19 жовтня 2020 року о 16:15 год. по вул..Чернівецькій, 2 у м.Львові керував автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати таку у зв`язку із відсутністю в його діях як події правопорушення так і його складу.

Вважає її незаконною та необґрунтованою в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних доводів та підстав.

Судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч.1 ст.130, ст.251, ч.1 ст.256, ч.3 ст.266 КУпАП.

За матеріалами справи, і це не оспорюється, та прямо значиться у складеному відносно нього протоколі, він не проходив жоден із видів огляду на стан сп`яніння, і результатів такого огляду немає.

Поряд з цим, звертає увагу, що суд першої інстанції не врахував, результатів огляду (висновку) медичного закладу (охорони здоров`я) який міститься у матеріалах справи про відсутність у нього стану алкогольного сп`яніння за результатами лабораторного дослідження.

Більше того, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП у виді саме «керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння» не складався, а у тому протоколі, що надійшов до суду, і яким керувався районний суд, зафіксовано наявне, на переконання, працівника поліції, порушення у виді відмови від проходження огляду у медичному закладі, а не керування у стані сп`яніння, як те обґрунтовано вважав суд, та належних і достатніх доказів чому у справі немає. Цього безумовно достатньо для скасування цієї постанови районного суду.

Вважає, що також порушено вимоги п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17,12,2008р. № 1103.

Крім цього, у тексті письмових пояснень, які, як видно, є бланками заздалегідь заготовлених технічними засобами пояснень, значиться лише, що він відмовився від проходження огляду з використанням технічного засобу що на його думку не утворює складу правопорушення.

Також, судом мне враховано його клопотання про закриття провадження у справі згідно п.4 ч.1 розділу І та ч.1 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, з 01 липня 2020 року ч. 1ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (як було передбачено в редакції КУпАП до 01 липня 2020 року) скасовано.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

З урахуванням всього наведеного, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення ним жодного із складів правопорушення, передбаченого цією статтею.

Заслухавши вистуступ ОСОБА_1 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та вимоги апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Суддею апеляційного суду встановлено, що висновок суду першої інстанції про те, що діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №007391 від 19.10.2020 р., протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №197228 від 19.10.2020 р., схемою місця ДТП, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 19.10.2020 р., відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, суд у постанові викладаючи фактичні обставини справи за ч.1 ст. 130 КУпАП вказав, що ОСОБА_1 19 жовтня 2020 року о 16:15 год. по вул..Чернівецькій, 2 у м.Львові керував автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №007391 від 19.10.2020 р. ОСОБА_1 19 жовтня 2020 року о 16:15 год. по вул..Чернівецькій, 2 у м.Львові керував автомобілем ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

Відтак, безпідставними є покликання в апеляційній скарзі з даного приводу, оскільки як в протоколі, так і в постанові судді вказано про те, що ОСОБА_1 керував з ознаками алкогольного сп`яніння, та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то такі є безпідставними, виходячи з наступного.

Після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ст.130 КУпАП та закріплено у ст.286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року за №720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону України за №2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону України №720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону України №2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст.130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року.

Також слід зазначити, що дійсно, ст.130 КУпАП на офіційному сайті Верховної Ради України викладена в редакції Закону України №2617-III від 22 листопада 2018 року без врахування положень Закону України №720-1Х від 17 червня 2020 року, який вніс зміни до Закону України №2617-V111 від 22 листопада 2018 року. Проте цей факт сам по собі не впливає на кваліфікацію дій осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, оскільки п.117 Закону №720-1Х від 17 червня 2020 року виключено, зокрема, підпункт 4 пункту 1 Закону №2617-V111 від 22 листопада 2018 року, в якому ст.130 КУпАП викладалася в новій редакції, що свідчить про те, що після набрання чинності Законом №720-1Х від 17 червня 2020 року ст.130 КУпАП діє в попередній редакції.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності зі ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 04 грудня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.