Справа № 303/8852/21
3/303/4072/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Гейруш В.Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , генерального директора АТП 12106, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Інспектором Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області Голянич М.М. складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 про те, що він 23.10.2021, будучи перевізником, здійснюючи регулярні перевезення по маршруту Мукачево- Коломия, не забезпечив безпеку пасажирів, так як водій вказаного перевізника ОСОБА_2 , перевозив пасажира ОСОБА_3 , в якого був відсутній негативний тест на COVID або сертифікат, що підтверджує вакцинацію, чим порушив вимоги п.п. 22 п. 3 постанови КМУ №1236.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, підтримав подане ним письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Клопотання обґрунтовує тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2021р. №1066 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020р. №1236 дійсно була передбачена відповідальність саме перевізника за наявність у всіх пасажирів крім осіб до 18 років, документів, передбачених п.п. 22 п. 3 Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020р. №1236. Водночас, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021р. №1096 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. №1236 п.п.22 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020р. №1236 був викладений у новій редакції, з якої виключені регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом, а сама Постанова доповнена п.п. 23, яким на цей час регламентується регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом. Таким чином, у чинній редакції постанови №1236, станом на день розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність перевізника за наявність у всіх пасажирів, крім осіб до 18 років, документів, передбачених п.п. 22 п. 3 постанови КМУ №1236 відсутня.

Заслухавши пояснення правопорушника, дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до слідуючого висновку.

Відповідно абз.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність запорушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020р. №1236, із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2021 року, забороняється: п.п. 22) здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на автобусних маршрутах, авіаційним та залізничним транспортом у міжобласному сполученні без наявності у всіх пасажирів, крім осіб до 18 років, негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CoV-2, яке проведене не більш як за 72 години до дня поїздки; або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації; або документа, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини; або міжнародного, внутрішнього сертифіката чи іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати) або однією дозою однодозної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія). Перевізник несе відповідальність за наявність у всіх пасажирів, крім осіб до 18 років, документів, передбачених цим підпунктом..

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року №1096 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. №1236,п.п 22 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020р. №1236, викладено в новій редакції, з якої виключені регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом.

При цьому пункт 3 Постанови доповнено п.п.23, згідно якого забороняється: пасажирам (крімосіб, які не досягли 18 років) користуватися послугами регулярних та нерегулярних перевезень автомобільним транспортому між обласному та міжнародному сполученнях (крім перевезень легковими автомобілями з кількістю пасажирів, включаючи водія, до п`яти осіб безурахування осіб віком до 14 років або більшою кількістю пасажирів за умови, що вони є членами однієї сім`ї) без наявності у них негативного результату тестування на COVID-19 методом полімеразної ланцюгової реакції або експрес-тесту на визначення антигена корона вірусу SARS-CoV-2, яке проведенене більшяк за 72години до дня поїздки; або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації; або документа, що підтверджує отримання однієї дози дводозної вакцини; або міжнародного, внутрішнього сертифікатачи іноземного сертифіката, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою дводозної вакцини (жовті сертифікати) або однією дозою однодомної вакцини чи двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені Всесвітньою організацією охорони здоров`я до переліку дозволених для використання внадзвичайних ситуаціях, негативний результат тестування методом полімеразної ланцюгової реакції або одужання особи від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія). Перевізник зобов`язаний забезпечити інформування пасажирів про передбачені цим підпунктом обмеження.

Постанова Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року №1096 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. №1236 набрала чинності 26 жовтня 2021 року після її опублікування.

Таким чином, у чинній редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. №1236, станом на день розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідальність перевізника за наявність у всіх пасажирів крім осіб до 18 років, документів, передбачених п.п. 22 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020р. №1236, відсутня.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Враховуючи, що на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення діяла правова норма, яка передбачала відповідальність перевізника за наявність у всіх пасажирів, крім осіб до 18 років документів, передбачених п.п. 22 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року, проте Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року №1096 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236, яка набрала чинності 26 жовтня 2021 року, така відповідальність була виключена, вона має зворотну дію в часі.

За таких обставин в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст.44-3, 247, 283КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду В.Б.Гейруш