ПОСТАНОВА

Справа № 947/3634/21

Провадження № 3/947/1503/21

01.03.2021 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ВАБ №145904 від 10.01.2021, складений ДОП СП Київського ВП в м.Одесі старшим лейтенантом поліції Косовським М.М. щодо

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштована, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.01.2021 близько 15.00 год., за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_1 , під час сімейного конфлікту висловлювалася нецензурною лайкою щодо своєї матері гр. ОСОБА_2 , погрожувала фізичною розправою, вимагала гроші.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, клопотань не надала, але була належним чином сповіщена про час та місце проведення судового засідання.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 ознайомлена під розпис з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаною про розгляд судом справи щодо неї, сама до суду не прибула та не цікавилася провадженням щодо неї, дійшов висновку про зловживання нею правами з метою затягування строків розгляду справи або уникнення відповідальності. Подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету. Виходячи з викладеного ОСОБА_1 вважається такою, що сповіщена належним чином про судове засідання і справу розглянуто без її участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнає.

Винність ОСОБА_1 у вчиненому, підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, заявою та письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , поясненнями свідка ОСОБА_3 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, терміновим забороненим приписом стосовно кривдника тощо.

Оскільки ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного і економічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого, то вона визнається винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_1 , враховується характер правопорушення, данні про особу винної.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, на підставі якої піддати її адміністративному стягненню у вигляді виді громадських робіт на строк тридцять годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (Чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.