ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/1733/21 Головуючий суддя І інстанції Карасава І.О.
Апеляційне провадження № 33/818/1414/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

захисника - Шеленіна А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Тарусіної Я.М. на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 19 травня 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ч. 4 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 гривні 00 копійок.

Постановою встановлено, що 22 лютого 2021 року о 22 годині 35 хвилин в Харківській області Харківському районі, смт. Покотилівка, вул. Харківська, буд. 21 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом KRONE ADKD реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, розширені зірниці очей, тремор пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, постановою встановлено, 22 лютого 2021 року о 21 годині 30 хвилин у Харківській області, Харківському районі на трасі М-18, 12 км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом KRONE ADKD реєстраційний номер НОМЕР_2 у якого в темпу пору доби не працювали задні габаритні ліхтарі, при цьому дане правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги пункту 31.6 Правил дорожнього руху.

В своїй апеляційній скарзі захисник Тарусіна Я.М., не оспорюючи висновки та рішення суду щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП, просить судову постанову в частині притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Свої вимоги захисник обґрунтовує тим, що свідків не були присутніми при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №024869 від 22.02.2021 року, ОСОБА_1 не відстороняли від керування та не роз`яснювали йому права, під час огляду не застосовувалися спеціальні технічні засоби, суд проігнорував клопотання захисту про виклик свідків, а також зазначає про закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

В судові засідання, які призначались судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Тарусіна Я.М., яка є автором поданої апеляційної скарги, не з`явилися.

Захисник Тарусіна Я.М. та Юр`єв В.П. про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки зі зворотнім повідомленням, яку вони отримали 10.09.2021 року та 11.09.2021 року відповідно, про що свідчить їх власноручний підпис (а.с.131, 135). Клопотань про відкладення судового розгляду до суду апеляційної інстанції не подавали.

Крім того, до початку апеляційного розгляду захисник Шеленін А.І. повідомив суду, що процесуальна позиція з ОСОБА_1 та захисником Тарусіною Я.М. узгоджена, клопотань про відкладення судового розгляду справи немає, просив провадити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 та захисника Тарусіної Я.М., тобто в межах поданої апеляційної скарги та наявних у справі відомостей.

При цьому суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з цим, належить врахувати, що саме захисник Тарусіна Я.М. є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Харківського районного суду Харківської області від 19 травня 2021 року.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

У цьому контексті суд також звертає увагу , що апеляційний перегляд здійснюється якраз за апеляційною скаргою особи , яка її подала , а вона в першу чергу мала б цікавитися питаннями призначення судових засідань у справі.

Крім того, судом апеляційної інстанції здійснювалися заходи щодо виклику свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інспектора Раздобарова А.С. (а.с. 124-125, 127, 129-130, 132-134), але останні в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим, а також з урахуванням думки захисника Шеленіна А.І. та доводів, які містяться в апеляційній скарзі, та наявних відомостей у матеріалах справи, суд вирішив провадити апеляційний розгляд без їх участі і без участі ОСОБА_1 та його захисник Тарусіна Я.М., які без поважних причин не прибули в судове засідання та будь-яких клопотань про відкладення судового розгляду не подавали.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи захисника Шеленіна А.І., який підтримав апеляційну скаргу захисника Тарусіної Я.М., апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому належить врахувати те, що, оспорюючи висновки суду першої інстанції, правопорушник не заявляв будь-яких клопотань, в тому числі щодо допиту свідків, зазначених працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на докази, а саме на відомості, що містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №024869 (арк. 1), письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (арк. 3, 4), письмовому направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 22.02.2021 р. (арк. 2), на відеозаписі бодікамер працівників поліції (арк. 7), а також на показання свідка ОСОБА_2 , допитаного безпосередньо в суді першої інстанції.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №024869 від 22.02.2021 р. вбачається, що 22 лютого 2021 року о 22 годині 35 хвилин в Харківській області Харківському районі, смт. Покотилівка, вул. Харківська, буд. 21 ОСОБА_1 , керував транспортним засобом МАN реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом KRONE ADKD реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, розширені зірниці очей, тремор пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху (арк.1).

Належить врахувати, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що він не згоден з його змістом, але окремих пояснень не зазначив.

Поряд з цим, належить взяти до уваги й те, що цей протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії службової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 або його захисниками, які були залучені на стадії судового розгляду в суді першої інстанції, не оскаржувалися, тобто останні не зверталися до суду адміністративної юрисдикції із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівників поліції до їх керівництва, з метою ініціювання службової перевірки , хоча мали для цього достатньо часу.

Відповідно до інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений вичерпний перелік ознак алкогольного сп`яніння, що узгоджується із тими ознаками, що були виявлені працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 , а тому апеляційний суд дійшов висновку, що дії працівників поліції під час складання протоколу відповідали вимогам цієї інструкції.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України, а саме в порядку КАС України, а також до відповідних правоохоронних органів, матеріали справи не містять, а отже суб`єктивні твердження апелянта з цього приводу є необґрунтованими..

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується:

- відомостями письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які 22.02.2021 року були залучені поліцейськими в якості свідків та в своїх письмових поясненнях зазначили, що в їх присутності водій водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНЛ ХОР ОНД відмовився (арк.3, 4);

- відомостями відеозапису з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що поліцейський в присутності двох свідків пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння огляду у закладі охорони здоров`я КНЛ ХОР ОНД, але останній відмовився від проходження такого огляду (арк. 7);

- відомостями з бланку направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 22.02.2021 року до КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер», з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: порушення мови, розширені зіниці очей, тремор пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (арк. 2).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 в судовому засіданні в суді першої інстанції підтвердив той факт, що 22 лютого 2021 року водію ОСОБА_1 були роз`яснені його права та він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Також свідок ОСОБА_2 повідомив суду, що разом з ним був присутній другий свідок - ОСОБА_3 , його знайомий, в присутності якого водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Також підтвердив, що дійсно разом зі свідком ОСОБА_3 підписували особистим підписом письмові пояснення, де зазначено, що він підтверджує факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

За таких обставин твердження апелянта про відсутність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №024869 від 22 лютого 2021 року, а також про не роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав та наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, є необґрунтованими та безпідставними.

Згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.

Відповідно до п.4 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, розширені зірниці очей, тремор пальців рук.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого останній відмовився.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає істотних порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а також порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, така поведінка ОСОБА_1 вірно розцінена працівниками поліції, як фактична відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку .

З відомостей відеозапису з бодікамер працівника поліції, долученого до матеріалів справи, вбачається, що працівники поліції неодноразово повідомляли ОСОБА_1 причини його зупинки та наявні у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, але ОСОБА_1 в присутності двох свідків останній відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння (арк. 7).

Крім того, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП вбачається, що огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я, що узгоджується із вимогами п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що ними був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та в присутності двох свідків останній відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, про що складений відповідний протокол, що повністю відповідає вимогам вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що не були допитані усі свідки, показання яких сторона захисту мали істотне значення, на думку суду є суб`єктивними, оскільки враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції взагалі відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення, а також пояснення свідків, які були відібрані під час його складання. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність. Тому, апеляційний суд не може погодитись з апеляційними доводами апелянта, оскільки в такий спосіб вбачається спроба ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд відхиляє посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортного засобу. Як зазначено в рапорті поліцейського (а.с.5), транспортний засіб залишений на місці зупинки без порушень Правил дорожнього руху.

Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання ОСОБА_4 на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

Більш того, в своїй апеляційній скарзі захисник Тарусіна Я.М. просить скасувати оскаржувану постанову лише на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.38КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Отже, зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за правопорушення, підвідомче суду, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його вчинення або виявлення, якщо воно є триваючим.

Згідно відомостей справи, 22 лютого 2021 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом МАN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом KRONE ADKD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення за це адміністративне правопорушення було накладено на ОСОБА_1 19 травня 2021 року, тобто в межах строку, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП, а тому посилання апелянта на наявність підстав, передбачених п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, є безпідставним.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Тарусіної Я.М. залишити без задоволення, а постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 19 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков