Житомирський апеляційний суд
Справа №285/3088/20 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Васильчука В.П. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відмовлено у задоволенні клопотання захисника Васильчука В.П. про направлення матеріалів справи №285/3088/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП до Тиврівського районного суду Вінницької області для розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови, 18.08.2020 року від Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області до суду надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого 07.08.2020 року о 00-45 год. на 25 км автотраси Віннниця-Тиврів-Шаргород водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря Тиврівської ЦРЛ за участі двох свідків, чим останній порушив п. 2.9 а ПДР України.

На постанову суду захисником Васильчуком В.П., подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Він оспорює фактичні обставини справи та зазначає, що ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння. Вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена належними і допустимими доказами.

Вказує, що працівник поліції порушив вимоги ч. 3 ст. 18, ч. 2 ст. 31, ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки звертаючись до ОСОБА_1 не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання, а також не попередив його про застосування такого превентивного поліцейського заходу як відеофіксація.

Також, зазначає, що поліцейський не міг бачити розширених зіниць ОСОБА_1 , оскільки це було в темну пору доби, що підтверджується відеофіксацією.

Вказує, що у ОСОБА_1 не було посвідчення водія, однак працівник поліції не звернув на це увагу. В направленні на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, поліцейський ОСОБА_2 зазначив, що у ОСОБА_1 розширені зіниці та порушена координація рухів.

Вважає, що такий висновок поліцейського суперечить медичному огляду лікаря, який оглянувши ОСОБА_1 не побачив у нього розширених зіниць. Крім цього, лікарем проводився неврологічний тест - проба Ромберга, за допомогою якого оцінюють статичну координацію людини, при підозрі на алкогольне або наркотичне сп`яніння. Проба Ромберга була нормальною.

Крім цього, вказує, що суд не взяв до уваги те, що при складанні протоколу працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 право на захист - ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП.

Судом безпідставно було відмовлено стороні захисту у задоволенні клопотань про витребування акту медичного огляду ОСОБА_1 з Тиврівської ЦРЛ та біологічних зразків (сечі), для призначення і проведення судово-наркологічної експертизи та про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення для розгляду в Тиврівський районний суд Вінницької області, за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

На його думку, висновки суду про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не підтверджується належними доказами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, пояснення свідка ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому відповідно до положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

При цьому згідно ч. 5 даної норми огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння визначено також інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 р. №1452/735 та зареєстрованою у МЮУ 11.11.2015 р. за № 1413/27858. (далі Інструкція)

Розділом ІІІ цієї Інструкції визначено порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.

З п. 7, 8, 10 цього розділу слідує, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Згідно п. 15, 18 за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

В п. 22 визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як зазначено у висновку Тиврівської ЦРЛ №40 від 07.08.20 р. щодо результатів медичного огляду - ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (амфетамін, канабіс).

Проте, акт медичного огляду Тиврівської ЦРЛ №40 від 07.08.20 р. не підтверджує вказаного висновку щодо перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до розділу І вищенаведеної інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), а зокрема це порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до акту медичного огляду, при проведенні огляду ОСОБА_1 ознак, які б вказували на перебування його в стані наркотичного сп`яніння не зафіксовано. Так, в акті вказано, що обстежуваний орієнтований, мовна здатність не порушена, поза Ромберга стійка, пальце-носова проба в нормі, тремтіння пальців рук не було, запах алкоголю не виявлено.

На переконання апеляційного суду не можна вважати ознакою, яка свідчить про перебування ОСОБА_1 , в наркотичному сп`янінні, відмітку в п. 13 даного акту про те, що зіниці у обстежуваного розширені, оскільки такої ознаки стану наркотичного сп`яніння Інструкція не передбачає.

Згідно до ч.4 Розділу 1 цієї Інструкції ознакою наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. Цих обставин лікар ОСОБА_4 , який проводив огляд не встановив.

Крім цього, вказаний акт огляду не відповідає положенням цієї Інтрукції, зокрема лікар, який проводив огляд залишив без дослідження інші обов`язкові обставини, зокрема п. 13 вегетативно-судинні реакції, п. 19 інші прояви та симптоми, п. 20 висновок та діагноз за результатами огляду, п. 21 вид лабораторних досліджень та час проведення тестів, п. 22 час відбору.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 , який є лікарем в КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» займає посаду директора, спеціалізація наркологія, вказав на некоректне зазначення ознаки в п. 13 акту огляду - зіниці розширені, оскільки це не є типовою та передбаченою інструкцією, яка регулює порядок огляду водіїв ознакою стану наркотичного сп`яніння, такою ознакою є звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. Реакції на світло в акті не зазначено.

Причиною розширених зіниць може бути багато факторів як наприклад: мала кількість світла в приміщенні, викид адреналіну. Також пояснив, що залишки наркотичного засобу можуть залишатися в сечі обстежуваного до 31-го дня з моменту його вживання.

Цим актом на думку лікаря лише підтверджується факт вживання наркотичного засобу, проте не підтверджується стан наркотичного сп`яніння, оскільки при огляді ОСОБА_1 ознак, які на це вказували б не зафіксовано.

В суді апеляційної інстанції, також досліджувався відеозапис проведення огляду у медичному закладі, який не підтверджує висновки суду, а навпаки ставить під сумнів об`єктивність його результатів.

Так, лікар ОСОБА_4 , після застосування комбінованого тесту на наркотики №4 амфетамін, маріхуана, морфін, метаноретамін, самостійно не міг визначити результати огляду: позитивний він чи негативний, які смужки на тесті показали реакцію та що у даному тесті вони означають і лише після консультації з іншим медичним працівником, прізвища, якого в акті огляду не зазначено, він повідомив, що результат позитивний на амфетамін та канабіс.

Пропозиція ОСОБА_1 показати інструкцію до цього тесту залишилась без реагування, лікар лише вказав, що він несе відповідальність за результати.

Стороною захисту в суді першої інстанції було заявлено клопотання про необхідність витребування акту огляду ОСОБА_1 та контрольних зразків біологічного середовища, які зберігалися у медичному закладі упродовж 90 днів з метою призначення наркологічної експертизи, однак суд дане клопотання необґрунтовано відхилив, а на час апеляційного розгляду можливість дослідження зразків біологічного середовища була втрачена.

Аналіз зазначених доказів за висновком апеляційного суду не дає підстав стверджувати, що ОСОБА_1 на час його огляду лікарем-наркологом перебував у стані наркотичного сп`яніння, оскільки жодних ознак, які б на це вказували у акті огляду не зафіксовано, при проведенні огляду всупереч встановленого порядку не було дотримано умов проведення огляду, а зокрема у акті не надано оцінку іншим обов`язковим обставинам, що підлягали дослідженню, а тому вказаний акт, а також висновок за результатами огляду не може бути належним доказом, що підтверджує перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Не підтверджують цих обставин і протокол про адміністративне, який було складено за результатами проведеного медичного огляду ОСОБА_1 , а також і письмові пояснення лікаря ОСОБА_4 та медичної сестри ОСОБА_5 , в яких вони лише вказали про результати тесту.

Відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає не за факт вживання наркотичних засобів, що з пояснень ОСОБА_1 мало місце за два тижні до огляду, а за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, що у даній справі не знайшло свого підтвердження.

За таких обставин, коли у справі відсутні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, враховуючи, що усі сумніви повинні тлумачитися на користь особи і суд не вправі обґрунтовувати свої висновки на припущеннях постанова суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповнотою судового розгляду, а провадження в справі щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Васильчука Володимира Петровича задовольнити.

Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук