ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/245/21 Номер провадження 33/814/240/21Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О. С. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І.,

при секретарі: Радько О.М.,

за участі:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 лютого 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , директора продюсерської компанії «ISKRA PRODUCTION»,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 15.01.2021 року о 17 год 45 хв. в с. Піски Лубенського району, керував автомобілем Toyota Prado, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд якого на стан сп`яніння проводився за згодою водія в установленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 лютого 2021 року, скасувати, а провадження по справі відносно нього закрити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заперечує про можливість притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України з огляду на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, який набрав чинності 01 липня 2020 року.

Окремою підставою скасування оскаржуваної постанови, є прийняття судом в якості доказу показники газоаналізатору «Драгер», оскільки прийняття такого доказу є незаконним.

Вказує, що відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення газоаналізатори типу «Драгер» не містять оцінки відповідності та державної реєстрації. Між тим, відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2010 № 95, строк дії свідоцтва приладів «Драгер» електродіагностичних Alcotest 7410 Plus com. Alcotest 6810 Alcotest 6510 про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10.02.2010 року, вичерпаний 10.02.2015. Таким чином, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України. Зазначає, що огляд проведений з порушенням вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП, у зв`язку із чим, результати проведеного огляду не можуть бути використані судом, як беззаперечний доказ вини водія у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши відеозапис події та інші докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотримався, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не зважаючи на доводи апелянта, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції розглянуто протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції, яка діяла до 01 липня 2020 року.

Так, ст. 130 КУпАП дійсно з 01 липня 2020 року згідно Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зазнала змін та передбачала відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особами, які не мають права керування річковими, морськими або маломірними суднами.

В той же час, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, відповідні положення з Закону України № 2617-VII від 22 листопада 2018 року були виключені. Вказаний закон набрав законної сили 03 липня 2020 року.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, набрав законної сили у визначеному законом порядку, положення цього Закону такими, що не відповідають Конституції України не визнавалися, після 03 липня 2020 року будь-які інші зміни до ст. 130 КУпАП не вносилися.

Крім того, згідно роз`яснень від 20 липня 2020 року Комітету Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності, з 03 липня 2020 року ст. 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 15 січня 2021 року о 17 год 45 хв. в с. Піски Лубенського району, керував автомобілем Toyota Prado, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд якого на стан сп`яніння проводився за згодою водія в установленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Виходячи з викладеного ОСОБА_1 , як особа, яка вчинила правопорушення після 03 липня 2020 року, підлягає притягненню до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за правилами КУпАП в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.9 "a" ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП послався як на докази винуватості ОСОБА_1 - дані: протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 159261 від 15.01.2021, за яким 15.01.2021 року о 17 год 45 хв. в с. Піски Лубенського району, керував автомобілем Toyota Prado, д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд якого на стан сп`яніння проводився за згодою водія в установленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України ( а.с. 1); письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4-5); роздруківки технічного приладу «Драгер», згідно з яким результат вимірювання вказав про наявність етилового спирту у видихуваному повітрі в кількості 0.50 проміле алкоголю в крові (а.с.3); відеозапису, яким підтверджено керування ОСОБА_1 транспортним засобом та проходження апелянтом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу "Драгер" (а.с.7).

Однак, з таким висновком місцевого суду, суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 159261 від 15.01.2021 вбачається, що у поліцейського виникла підозра щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що він бажав пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння саме в медичному закладі та бажав здати кров для встановлення стану алкогольного сп`яніння. Зазначений факт він повідомляв поліцейським, після повідомлення останніх про відеозйомку на боді камеру. Однак, в матеріалах справи відсутній відеозапис зазначеної події. Поліцейські вимоги про огляд в медичному закладі не виконали. Враховуючи, що поліцейські протягом тривалого часу складали протокол, а вдома була хвора дружина, яка потребувала допомоги, він був змушений відмовитися. Вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього було ініційовано заздалегідь поліцейськими з використанням оперативно-розшукових заходів та із залученням поліцейського, який проживає в селі Піски Лубенського району та здійснюєть стеження за ним.

Так на перевірку вказаних доводів апеляційним судом в судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які давали суперечливі показання.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що в їх присутності ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Крім того вказують на появу на місці проведення огляду адвоката, якого в їх присутності ніхто не викликав.

Поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , пояснили, що 15.01.2021 щодо ОСОБА_1 вони складали два протоколи про адміністративне правопорушення окремо один від одного та деталі складання протоколів один одного не знають. Появу адвоката на місці зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та на місці проведення огляду, пояснити не можуть.

Доводи апелянта про закінчення дії свідоцтва про державну реєстрацію приладу «Драгер Alcotest 6810» є слушними, оскільки поліцейський ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що документів на прилад «Драгер Alcotest 6810», за допомогою якого був проведений огляд та які вимагав ОСОБА_1 у поліцейських не було.

Отже, дослідивши наявні у справі докази, встановлено, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу, за відсутності документів, а отже огляд проведений з порушенням вимог Інструкції та положень ст. 266 КУпАП.

Таким чином достовірно зробити висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, не видається можливим, оскільки відсутні належні та достатні докази на підтвердження його винуватості в інкримінованому йому правопорушенні.

Положення статті 62 Конституції України визначають, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За таких обставин приходжу до висновку, що протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , є недостатніми для доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

З огляду на викладене, апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а постанова - скасуванню із закриттям справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , -задовольнити. Постанову судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 , - скасувати, постановити нову, якою провадження щодо нього за ч.1 ст.130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Захожай О.І.