Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1343/21 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеоконференції за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника Лося С.М., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановила:

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 17.07.2021 о 06 год. 30 хв. в с. Макалевичі по вул. О. Боссого, 100, порушуючи вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував автомобілем ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП України.

Посилається на те, що суд розглянув справу за його відсутності, позбавив його та його адвоката доступу до суду. Вказує, що судом було порушено його конституційне право на доступ до суду, не допущено його в судове засідання, не надано змоги скористатись послугами адвоката, тому він був позбавлений права на дачу пояснень та доказів в судовому засіданні, а також був позбавлений права на захист. Зазначає також, що він не підписував заяву про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою СМС повідомлення та підпис на цій заяві мені не належить. Крім того вважає, що суд невірно трактував вимоги ст.277 КУпАП, вказавши на те, що справи про адміністративне правопорушення розглядаються у 15-денний строк з дня отримання справи судом. Однак законодавець враховуючи складність при розгляді справ по ст..130 КУпАП, встановив строки розгляду даної категорії справ в межах одного року, тому суд міг на законних підставах ще раз відкласти розгляд справи і надати можливість мені укласти угоду з адвокатом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Лось С.М. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та доповнили апеляційну скаргу тим, що ОСОБА_1 не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, а стояв його ремонтував та йому працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його представника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, переглянувши відеозапис з бодікамери поліцейського, допитавши свідків, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Ч.1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.5 Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає ст.ст.283,284 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 123971 від 17.07.2021;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння за місцем зупинки та у медичному закладі, на що останній відмовився. (а.с.3,5). В подальшому вказані свідки викликалися до суду за клопотанням ОСОБА_1 , та через канцелярію суду надали заяви, в яких зазначили, що підтримують письмові пояснення та просять врахувати їх під час розгляду справи, проводити розгляд справи без їх участі в зв`язку із зайнятістю на роботі (а.с.32,33);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17.07.2021, в яких він підтверджує факт керування ним автомобіля ВАЗ 2101 в стані алкогольного сп`яніння, свою вину не заперечує, зазначає, що випив стакан вина (а.с.4);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.07.2021 серії БАБ № 922498, якою підтверджується факт зупинки автомобіля ВАЗ 2101 за порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху (а.с.7);

- дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яким підтверджується відмова ОСОБА_1 в присутності свідків від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. (а.с.8).

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення підписаний правопорушником та жодних зауважень з його боку не містить, в тому числі і його наполягань на медичному огляді в медичному закладі. В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, випив стакан вина. Свою вину не заперечує.

Судом першої інстанції неодноразово відкладалися судові засідання за клопотанням ОСОБА_1 , йому надавалася можливість скористатися правовою допомогою та ознайомитися з матеріалами справи як ОСОБА_1 так і представнику за довіреністю ОСОБА_4 (а.с.13,14,17,18,19)

Враховуючи наведене, а також те, що відповідно до положень ст. 268 КУпАП участь правопорушника в розгляді справи за ч.1 ст. 130, 124 КУпАП не є обов`язковою, та враховуючи 15-денний термін розгляду даної справи, встановлений для суду першої інстанції у відповідності до положень КУпАП, рішення суду про можливість розгляду справи 31.08.2021 року без участі ОСОБА_1 на підставі наявних в матеріалах справи доказів та з огляду на наявність даних про його належне повідомлення та ненадання ним доказів своєї невинуватості, письмових пояснень або заперечень, є цілком обгрунтованим та законним, а доводи апелянта в цій частині колегія суддів вважає безпідставними.

Тому вказані доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції права на захист та інших процесуальних прав ОСОБА_1 не можуть бути безумовною підставою для скасування постанови суду з процесуальних підстав.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що враховуючи відсутність правопорушника при розгляді справи в суді першої інстанції, апеляційним судом його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП фактично поновлено шляхом прийняття його апеляційної скарги та проведення судового розгляду в присутності як правопорушника, так і його представнка, допиту свідків, заявлених в їх клопотанні, надання можливості давати пояснення, заявляти клопотання, знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, приймати участь в дослідженні доказів, наявних в матеріалах провадження, тощо,.

Крім того слід зазначити, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник Лось С.М. просили скасувати постанову суду у зв`язку з порушенням права на захист та розглядом справи за відсутності правопорушника та закрити провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Однак з`ясувавши, що до ст. 38 КУпАП було внесено відповідні зміни щодо збільшення строку накладання стягнення до 1 року, в повному обсязі змінили свої мотиви та апеляційні вимоги, наполягаючи на закритті провадження за відсутністю складу правопорушення відповідно до п.1 ст. 247 КупАП, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, а також тим, що не доведено факт його керування автомобілем, вказуючи про те, що він ремонтував автомобіль на момент звернення до нього поліцейських з вимогою про проходження огляду на стан сп`яніння.

Однак такі доводи є надуманами, спрямованими на уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення та такими, що спростовуються доказами в справі, наведеними вище, як-то поясненнями самого ОСОБА_1 та свідків, допитаних також безпосередньо під час апеляційного розгляду справи за клопотанням ОСОБА_1 та його представника.

Так свідок ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду справи зазначив, що не пам`ятає всіх подій, в той день він в складі швидкої допомоги приїхав на виклик, його працівники поліції запросили бути в якості свідка при огляді особи на стан сп`яніння. Він побачив, що стояла машина та біля машини стояв ОСОБА_1 та працівники поліції, які сказали, що ОСОБА_1 перебуває у алкогольному сп`янінні, ОСОБА_1 цього не заперечував, а навпаки підтверджував, йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився, чи пропонували працівники поліцї ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, не пам`ятає, проте підтримав свої пояснення наявні в матеріалах справи ( при цьому в письмових поясненнях ним було зазначено про відмову ОСОБА_5 від огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі).

Свідок ОСОБА_3 зазначила, що вона прибула в той день в складі швидкої допомоги на виклик поліції до особи, яка себе неадекватно поводила через надмірне вживання алкоголю, поліція вже була місці, поряд с працівниками поліції стояв автомобіль та ОСОБА_1 . Вона надавала допомогу хворому в машині швидкої допомоги . Потім працівники поліції запросили її бути свідком при огляді особи на стан сп`яніння, ОСОБА_1 сказав, що він вживав алкоголь, тому не буде проходити огляд на стан сп`яніння. Вона не пам`ятає, чи пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки, однак чітко запам`ятала, що йому пропонували пройти медичний огляд у медичному закладі, в якому вона працювала, на що останній відмовився, оскільки підтвердив, що вживав алкоголь. Свої письмові пояснення, наявні в матеріалах справи, свідок підтримала.

Свідок ОСОБА_6 в суді апеляційного суду повідомила, що викликала поліцію, оскільки у її чоловіка був приступ. Вийшла на вулицю, коли приїхала поліція, одн з поліцейських зайшов до неї в дім, а другий залишився на вулиці. Коли вона вийшла з дому, то побачила, що поліцейський неподалік від її двору стоїть біля автомобіля Соделя, який є її сусідом по вулиці, і спілкується з останнім,. Вона до них не підходила, свідків не бачила, що там відбувалася не чула та цим не цікавилася, оскільки займалася своїм чоловіком, якому надавалася медична допомога.

З аналізу даних пояснень свідків вбачається, що ними не підверджуються доводи зміненої апеляційної скарги .

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, а стояв його ремонтував, є неспроможними та спростовуються наявними в матеріалах вищезазначеними доказами, а також копією постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.07.2021 серії БАБ № 922498, якою підтверджується факт зупинки автомобіля ВАЗ 2101 за порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху (а.с.7) та його керування автомобілем, та іншими доказами по справі у їх сукупності.

При чому також слід зазначити, що відсутність направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі не може свідчити само по собі про те, що такий огляд працівниками поліції не пропонувався, та не може бути визнане таким порушенням, яке б стало підставою для визнання дій працівників поліції такими, що не відповідають положенням ст. 266 КУпАП та підставою для скасуування постанови суду першої інстанції. Таке направлення видається працівниками поліції у разі згоди на проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків та під відеозапис з нагруної камери поліцейського.

Таким чином всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги з доповненнями не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду у справи, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 та змінах і доповненнях до неї, та для закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. ст. 285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 31 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: