Справа № 278/3115/20
Провадження №3/278/248/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2021 року, суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І. В. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

15 листопада 2020 року складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП. Зі змісту протоколу вбачається, що 15 листопада 2020 року о 12 год. 50 хв. гр. ОСОБА_1 знаходився в громадському місці, а саме в приміщенні продовольчого магазину, що по вул.Канарських в с.Туровець Житомирського району, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив вимоги Постанови КМУ №956 від 13.10.2020 року, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

З надісланих повторно матеріалів адміністративної справи судом встановлено наступне.

За результатами розгляду зазначених адміністративних матеріалів 23 грудня 2020 року Житомирський районний суд Житомирської області виніс постанову, в якій дійшов висновку, що матеріали відносно ОСОБА_1 підлягають поверненню для відповідної кваліфікації дій останнього згідно із останніми змінами та подальшого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Однак, як видно з повторно надісланих суду адміністративних матеріалів, органом Національної поліції вимоги постанови суду від 23 грудня 2020 року не виконані (вірну кваліфікацію виявленого правопорушення не здійснено та відповідне рішення не прийняте).

Відповідно до ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, вирішує, чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Суд звертає увагу на вимоги ст.8 КУпАП, згідно якої закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Крім того, згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Так, диспозицієюст.44-3 КУпАП в редакції, чинній на момент вчинення вказаного в протоколі правопорушення, передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Санкція за вказане правопорушення передбачала накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно правових актів чи підзаконних нормативно правових актів, які встановлюють певні заборони на час дії карантину в Україні, зокрема до п.п.1 п.10 постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» КМУ № 641 від 22.07.2020 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ№ 712 від 12.08.2020), згідно яких на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 №641» пункти 10, 15, 17- 46-4 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» втратили чинність.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (надалі - Закон), який набрав чинності 21.11.2020 року, статтю 44-3 доповнено частиною другою такого змісту: «перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно,- тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян».

Отже, на момент підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення зазначеним Законом пом`якшено відповідальність за правопорушення, за яке на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім того, вказаним Законом встановлено, що справи за ч.1 ст.44-3 КУпАП розглядаються місцевими судами (ст.221 КУпАП), а справи за ч.2 ст.44-3 розглядаються органами Національної поліції (ст.222 КУпАП).

Таким чином, здійснювати розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених ч.2 статті 44-3 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції та не передбачає повноваження судів розглядати дані справи в розумінні глави 22 КУпАП.

Водночас нормами ст.284 КУпАП визначено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП належить органам Національної поліції та належить до дискреційних повноважень останніх.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Оскільки викладене в протоколі правопорушення має ознаки ч.2 ст.44-3 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 , необхідно повернути до органу Національної поліції для вірної кваліфікації, згідно поточних змін у законодавстві, подальшого розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття однієї з постанов, передбачених ст.284 КУпАП.

Керуючись ст.ст.8, 44-3, 221, 222, 278, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП повернути до Відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області для прийняття рішення у відповідності до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В.Зубчук