Справа № 482/1162/21
Провадження № 33/812/392/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

9 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Данилової О.О.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

за участю: ОСОБА_1 , його захисника - Павловського І.І., потерпілого

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 5 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі пункту 7 частини 1, статті 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків,

У С Т А Н О В И В:

20 серпня 2021 року поліцейським патрульної поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №210545, в якому зазначено, що 14 липня 2021 року о 23 год. 30 хв. на автодорозі Н24 «Благовіщенське-Миколаїв» поблизу с. Троїцьке громадянин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки MAN 19403, д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, після чого скоїв зіткнення з транспортним засобом марки MAN, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався попереду, чим порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 5 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП, а провадження у справі закрито за пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків, передбачених частиною 2 статті 38 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Апелянт посилався на те, що місцевий суд дав невірну юридичну оцінку встановленим обставинам, безпідставно дійшов висновку про порушення ним вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху, не врахував пояснення інших учасників дорожнього руху щодо дійсних причин зіткнення вантажних автомобілів, а саме наявність на дорозі перешкоди - автомобіля марки DAF, який стояв на проїзній частині дороги без попереджувальних знаків. При цьому суд не дослідив можливість дотримання ним, ОСОБА_1 , безпечної дистанції при здійсненні маневру обгону та не звернув належної уваги на те, що він фактично не рухався безпосередньо за автомобілем марки MAN під керування ОСОБА_2 . В цій дорожній ситуації він діяв відповідно до вимог пункту 12.3, який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги за правилами частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності.

Згідно зі статтею 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше ( частина 1 статті 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КУпАП).

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який у відповідності до статті 251 КУпАП є доказом у справі, та за відсутністю обставин, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, перелік яких наведено у статті 247 КУпАП.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення. Об`єктивною стороною адміністративного проступку є сукупність зовнішніх ознак даного проступку, що включає саме протиправне діяння (дію чи бездіяльність), його наслідки та причинний зв`язок між діянням та наслідками, спосіб скоєння та інші обставини.

Отже встановлення причинного зв`язку між діями особи, яку притягують до відповідальності, та наслідками, що настали через ці дії, є обов`язковим для визначення в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Недоведеність однієї або декількох ознак свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила), водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (пункт 13.1).

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

У випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу адміністративного правопорушення необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто ступінь участі кожного у спричиненні наслідку.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України 7 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція).

Інструкцією передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення, до якого додаються схема місця події, пояснення учасників та свідків, показання засобів фото-та/або відеоспостереження, а також інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі (пункт 1 розділ IX Інструкції).

Схема місця дорожньо-транспортної пригоди є графічним зображенням місця пригоди з фіксацією всіх об`єктів та обставин, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яка оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками (пункт 3 розділу ІХ Інструкції).

На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди зображуються та фіксуються, зокрема, такі об`єкти: ділянка дороги, на якій сталась пригода; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до пригоди, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; ширина тротуарів, узбіччя та інше.

На зворотному боці схеми місця пригоди, поряд з іншим, зазначаються перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; вид пригоди, кількість учасників ДТП, порушення пункту Правил дорожнього руху та інше (пункт 4 розділу ІХ Інструкції).

У випадках, коли для прийняття об`єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу поліції, на території обслуговування якого сталася пригода (пункти 5,6 розділу ІХ Інструкції).

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні правопорушення, в тому числі й адміністративного, слід виходити з положень статті 62 Конституції України та практики Європейського Суду про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

З матеріалів справи вбачається, що 14 липня 2021 року о 23 год.30 хв. на автодорозі Благовіщенське-Миколаїв» поблизу с. Троїцьке сталось зіткнення автомобіля марки MAN 19403, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 з автомобілем марки MAN 18192, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Обидва автомобіля зазнали пошкоджень.

Зіткнення цих транспортних засобів спричинило наступне зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_3 з автомобілем марки MAN, д.н.з НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався попереду у попутному напрямку.

Обставини пригоди встановлювались, насамперед, на підставі пояснень водіїв ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та водія ОСОБА_4 .

З пояснень водія ОСОБА_1 , які не мають суттєвих протиріч з поясненнями інших учасників руху, вбачається, що автомобіль марки MAN 19403 під його керуванням у вказаний час рухався по автодорозі у напрямку м.Н.Одеса зі швидкістю приблизно 40 км/год. У попутному напрямку з невеликою швидкістю рухались інші вантажні автомобілі, які він мав намір обігнати. Впевнившись у відсутності зустрічного транспортну, він почав маневр обгону, виїхав на зустрічну полосу, але до завершення маневру побачив зустрічний транспорт та, включивши відповідний світовий сигнал, став повертатись на свою полосу руху. У цей час автомобіль марки MAN 18192 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду нього у попутному напрямку, почав гальмування у зв`язку з перешкодою на дорозі (зупинкою автомобіля марки DAF, д.р.н. НОМЕР_5 ). Він, ОСОБА_1 теж став гальмувати та з`їжджати праворуч в сторону узбіччя. Проте зіткнення сталось лівою передньою частиною його автомобіля з правою задньою частиною автомобіля під керуванням ОСОБА_3 (а.с.8, 18, 44-60).

Потерпілий ОСОБА_3 також підтвердив, що 14 липня 2021 року він рухався на автомобілі марки MAN 18192, д.н.з. НОМЕР_3 , в сторону м.Н.Одеса в одному напрямку з іншими вантажними автомобілями. Автомобіль ОСОБА_1 , який рухався позаду, почав виконувати маневр обгону його автомобіля. В цей час на зустрічній полосі з`явився транспорт. Оскільки автомобіль попереду (під керуванням ОСОБА_4 ) почав гальмувати, а автомобіль ОСОБА_1 став повертатись на свою полосу, то він почав гальмувати та з`їжджати на праве узбіччя. Відчув удар в праву частину свого автомобіля та по інерції вдарив у праву передню частину автомобіль під керуванням ОСОБА_4 . Транспортний засіб отримав механічні ушкодження (а.с.17, 44-50).

Водій ОСОБА_4 , залучений до участі у справі як свідок, пояснив, що 14 липня 2021 року, керуючи автомобілем марки MAN, д.н.з НОМЕР_4 , рухався в бік м.Н.Одеса. Оскільки вантажний автомобіль, що рухався попереду, почав зупинятись, він теж гальмував. У праве дзеркало бачив автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , який згодом зіткнувся з його автомобілем своєю правою передньою частиною (а.с.16, 44-50).

20 серпня 2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №210545 (далі Протокол) щодо водія ОСОБА_1 .

У Протоколі зазначено, що 14 липня 2021 року о 23 год. 30 хв., на автодорозі Н24 «Благовіщенське-Миколаїв», поблизу с. Троїцьке, громадянин ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом MAN 19403 д.н.з. НОМЕР_2 не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, після чого скоїв зіткнення з транспортним засобом MAN д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався попереду, чим порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.1).

Отже, виходячи з характеру правопорушення, зазначеного у Протоколі, суду необхідно встановити причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 , які полягали у недотриманні дистанції з автомобілем, що рухався попереду, та фактом зіткнення цих засобів.

Встановлення цих обставин набуває значення і в світлі вимог пункту 7 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, за якими у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення Правил двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому за певних умов виключається навіть кримінальна відповідальність особи, яка порушила Правила вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Для встановлення причинного зв`язку суду необхідно з`ясувати дійсний механізм дорожньо-транспортної пригоди 14 липня 2021 року, виявити характер дій кожного водія та можливу причину виникнення аварійної ситуації, а також встановити, як мав діяти ОСОБА_1 у дорожній обстановці та чи міг він за таких обставин виконати вимоги пункту 13.1 Правил.

З цією метою судом встановлена послідовність дій ОСОБА_1 перед зіткненням - початок маневру обгону, виїзд на зустрічну смугу, наступне екстрене зниження швидкості з подальшим поверненням на свою полосу руху та виїздом на праве узбіччя.

При цьому маневр обгону за своїм характером завжди полягає у збільшенні швидкості, зменшенні дистанції з наступним об`їздом попутного транспорту, тобто обгін виключає можливість дотримуватись безпечної дистанції між транспортними засобами на час маневру у розумінні пункту 13.1 та пункту 1.10 Правил, який визначає поняття безпечної дистанції.

Таку дистанцію ОСОБА_1 мав би досягти після повернення на свою полосу руху та продовження руху позаду автомобіля ОСОБА_3 .

Проте, ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційного суду наполягав на тому, що, відмовившись від завершення маневру обгону та гальмуючи, він з зустрічної полоси руху спрямував автомобіль на праве узбіччя. В цей час автомобіль під керуванням ОСОБА_3 вже виїхав на праве узбіччя. Позаду цього автомобіля безпосередньо перед зіткненням він не їхав, а тому дистанцію порушити не міг.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні також підтвердив, що востаннє бачив автомобіль ОСОБА_1 з лівої сторони від себе на зустрічній полосі, позаду себе його не бачив.

Спростуванню тверджень ОСОБА_1 та доведенню порушень ним пункту 13.1 Правил мали би сприяти документи, складені на місці пригоди, якими має бути протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схема цього місця.

Проте, схема, яка датована 15 липня 2021 року (далі Схема, а.с. 13-14) та додана до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (далі Протокол огляду, а.с.5-13), окрім графічного зображення транспортних засобів, причетних до події, не містить відомостей, передбачених пунктом 4 розділу ІХ Інструкції (а.с.2).

На Схемі відсутні сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів; їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжини від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; інших слідів та предметів, що стосуються пригоди (частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), площі їх розсіювання, і, найголовніше, не визначено місце зіткнення транспортних засобі відносно сталих орієнтирів. Не позначено на Схемі й автомобіль марки DAF, який став причиною нагального гальмування низки вантажних автомобілів.

Крім того, позначення на Схемі місця розташування автомобілів, учасників пригоди, суперечить фотознімкам, які надали суду ОСОБА_1 (а.с.19) та потерпілий ОСОБА_3 (а.с. 89-105).

Не містить жодної інформації щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди і Протокол огляду. При виявленні пошкоджень автомобілів, учасників події, визначена лише пошкоджена частина механізму, а їх опис має лише орієнтовний характер.

При цьому пошкодження автомобілю MAN 18192 під керуванням ОСОБА_3 , які утворились на задній частині внаслідок зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 , взагалі не зазначені.

Крім того, Протокол огляду та Схема, виходячи з вказаного часу (15 липня 2021 року 2:40 год.), складались на місці пригоди, де були присутні водії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Проте, і Протокол огляду і Схема складались без залучення водіїв (учасників події), а за участю сторонніх осіб - понятих.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однозначно стверджували, що данні Схеми суперечать дійсному розташуванню транспорту відносно один одного після зіткнення. До складення цих документів вони не залучались.

Отже, зазначені суперечності та суттєві недоліки позбавляють суд можливості відтворити дійсні обставини пригоди, встановити причини виникнення нестандартної ситуації на дорозі, яка передувала діям ОСОБА_1 , та виявити причино-наслідний зв`язок між діями кожного водія та наслідками.

Відсутність вихідних даних, які мали бути встановлені на місці пригоди, унеможливлює і призначення по справі експертного дослідження питання про те, що стало основною причиною дорожньо-транспортної пригоди, як мав діяти, зокрема, ОСОБА_1 у даній дорожній ситуації та чи мав він технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3 .

Усунути ці недоліки в судовому засіданні, тим більш зі спливом значного часу з моменту події, неможливо, що вплинуло і на достеменність встановлення вини ОСОБА_1 в порушенні пункту 13.1 Правил.

Матеріали справи не містять доказів, які би грунтувались на конкретних обставинах події, та доводили, що ОСОБА_1 , повернувшись на свою смугу руху, мав можливість, але не обрав безпечну дистанцію, і саме ці його дії призвели до зіткнення з іншими транспортними засобами.

Сам по собі факт зіткнення без аналізу обставин, які передували виникненню складної дорожньо-траснпортної ситуації, не може бути достатньою підставою для обвинувачення водія у невиконанні вимог пункту 13.1 Правил та є порушенням презумпції невинуватості.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що докази, які надані суду органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме Протокол, зміст якого суперечить дійсним обставинам дорожньо-транспортної пригоди, а також Протокол огляду та Схема, які складено з порушенням вимог розділу Х Інструкції, не можуть забезпечити такий рівень доказування, який би не залишав жодних розумних сумнівів доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні пункту 13.1 Правил.

Суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень, пов`язаних із забезпеченням безпеки дорожнього руху, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких дій.

Проте необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України статті 6 Конвенції та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення дає апеляційному суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

Водночас, апеляційний суд, діючи в межах Протоколу та характеру повноважень, не дає оцінку іншим (окрім пункту 13.1) можливим порушенням ОСОБА_1 правил дорожнього руху, не встановлює особу, винну у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та не оцінює дії інших водіїв.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 5 листопада 2021 року скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду О.О. Данилова