Справа № 214/3021/21
3/214/1331/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 серпня 2021 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ковтун Н.Г., за участі завхисника ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ДПР18 № 048052 від 11.04.2021 року, вбачається, 11 квітня 2021 року о 10-29 годині в Дніпропетровській області м. Кривий Ріг Саксаганський район, по пр.-ту 200 річчя Кривого Рогу, 14а водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN LT46 д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, а саме створив перешкоду водію ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_2 , чим примусив різко змінити швидкість та напрямок руху, що призвело до створення аварійної обстановки. БК АЕ 00163.

ОСОБА_2 у судовому засіданні факт вчинення правопорушення заперечував. Суду пояснив, що керуючи транспортним засобом 11.04.2021 року та рухаючись в сторону пл.. Визволення, в районі зупинки ОСОБА_4 він не створював перешкод та не допускав аварійної обстановки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП за наступних підстав.

Відповідно до п. 2.3д ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так в судовому засіданні при досліджені відеозапису встановлено, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем VOLKSWAGEN LT46 д.н.з. НОМЕР_1 11.04.2021 рухаючись по пр.-ту 200 річчя Кривого Рогу в сторону пл.. Визволення, від"їхав від зупинки громадського транспорту "Ювілейна", зайняв другу смугу руху коли транспортні засоби позаду нього стояли на забороняючий сигнал світлофора, а після чого позадду, а потім зліва від транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 проїхав автомобіль. З відеозапису не вбачається, щоб інші водії застосували екстрене гальмування чи різко змінювали напрямок руху.

Таким чином, дослідивши докази по справі, судом не було встановлено порушення ОСОБА_2 п.п. 2.3д, 10.1 ПДР України.

У рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зауважив, що «…при розгляді справи суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП; 3) закриття справи.

Враховуючи, що встановлені судом обставини в своїй сукупності з наявними доказами не доводять наявність в діях ОСОБА_2 події та складу інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 33, ч. 5 ст. 122, ч.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Н.Г. Ковтун