Справа № 201/723/21
Провадження № 3/201/1231/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 24 грудня 2020 року о 20 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_1 , рухався в районі перехрестя пров. Садовий та пров Камський в м. Дніпрі, де при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Хонда», д/н НОМЕР_2 , що стояв під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 під час розгляду справи свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що в час та місці зазначені в протоколі він не керував належним йому автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_1 , так як знаходився в стані сп`яніння та попросив свого знайомого ОСОБА_3 сісти за кермо, під керуванням якого відбулась дорожньо-транспортна пригода. Після цього водій ОСОБА_3 залишив місце пригоди, оскільки забув свої документи вдома, а коли повернувся, то на нього вже склали цей протокол. Проте, все одно відчуваючи провину та відповідальність за те, що саме він попрохав сісти за кермо ОСОБА_3 , він повністю відшкодував збиток завданий потерпілому ОСОБА_2 , на підтвердження чого він надає відповідну розписку останнього.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що в день пригоди він знаходився за кермом свого автомобіля «Хонда», д/н НОМЕР_2 , який припаркував в районі перехрестя пров. Садовий та пров. Камський в м. Дніпрі, де на нього здійснив наїзд автомобіль «Опель», д/н НОМЕР_1 . Оскільки йому було важко розвернутись в місці, де сталась пригода, його пасажир ОСОБА_4 вибіг з салону автомобіля «Хонда» та наздогнав автомобіль «Опель», д/н НОМЕР_1 , який не міг рухатись швидко по території гаражного кооперативу. Під`їхавши до місця зупинки автомобіля «Опель», за кермом останнього вже нікого не було, при цьому ОСОБА_4 розмовляв на вулиці з ОСОБА_1 , як з`ясувалось пізніше, власником цього автомобіля, який відшкодував завданий йому збиток, на що він надав свою власну розписку. Він не може сказати хто саме керував автомобілем «Опель», оскільки не бачив водія в момент пригоди, а коли під`їхав на місце зупинки, то на вулиці вже знаходився ОСОБА_1 та ще один чоловік, ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засіданні зі сторони захисту свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що в день пригоди саме він керував автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_2 , а не ОСОБА_1 , який попросив його сісти за кермо, оскільки той знаходився в стані сп`яніння. Під час руху в районі перехрестя пров. Садовий та пров. Камський в м. Дніпрі він скоїв зіткнення з автомобілем «Хонда», д/н НОМЕР_2 , який стояв, після чого він залишив місце пригоди, оскільки забув своє посвідчення водія вдома, однак коли повернувся, то на власника автомобіля «Опель» ОСОБА_1 вже склали протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується останній.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обов`язок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 011418 від 24 грудня 2020 року дорожньо-транспортна подія за участі ОСОБА_1 відбулась в результаті порушення ним п.п. 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху України.

Однак, при дослідженні матеріалів даної справи судом не було встановлено належних та допустимих доказів на підставі яких, поза розумним сумнівом, що є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною, може бути зроблений висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що ставиться йому у вину складеним відносно нього протоколом, зокрема будь-яких доказів, які безпосередньо вказують на обставини, що підлягають доказування у даній справі та у своїй сукупності підтверджують причетність ОСОБА_1 , як водія під керуванням якого відбулась дорожньо-транспортна подія, немає. Зокрема, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відповідно до якої, він не керував автомобілем в момент ДТП, оскільки передав право керування своїм транспортним засобом іншому водієві ОСОБА_3 .

Такі показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності повністю співвідносяться та зіставляються з показаннями свідка ОСОБА_3 , який у судовому засіданні підтвердив, що саме він керував зазначеним автомобілем, власником якого є ОСОБА_1 , на прохання якого він сів за кермо. При цьому допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що він не бачив ОСОБА_1 за кермом автомобіля «Опель», оскільки зіткнення відбулось в той момент коли він стояв припаркованим та не слідкував за дорожньою обстановкою, а коли він приїхав на місце зупинки вказаного автомобіля, то всі учасники вже стояли на вулиці.

Отже, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається лише сам факт дорожньо-транспортної події, у якій причетність ОСОБА_1 , як особи, яка керувала автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_1 , та порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження інших транспортних засобів не доводиться поза розумним сумнівом, оскільки будь-яких прямих доказів цьому немає, що в своїй сукупності свідчить про те, що позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якої, він не керував зазначеним автомобілем, не спростовується встановленими фактичними обставинами під час розгляду даної справи. Оскільки з упевненістю неможливо стверджувати, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не переконався в безпечності свого маневру та не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль, то слід вважати, що наявність сумніву про цей факт повинно трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як протилежного не доведено матеріалами, зібраними патрульними поліції.

За таких обставин суд не може прийти до однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. З точки зору критерія відповідності доведеності вини особи поза розумним сумнівом, суд вважає, що сукупність зібраних в матеріали даної справи про адміністративне правопорушення доказів є недостатньою та не взаємопов`язаною між собою для того щоб прийти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у його причетності до вчинення дорожньо-транспортної події за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього, що в свою чергу свідчить про недостовірне встановлення уповноваженою посадовою особою суб`єкта вчинення даного правопорушення.

Також слід зазначити, що письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , що були відібрані патрульними поліції під час оформлення матеріалів цієї справи, суд не може покласти в основу прийнятого рішення, оскільки повідомлені ним обставини не можуть бути перевірені на достовірність безпосередньо під час судового розгляду. Вказаний свідок на виклики суду не з`явився, а також не повідомив про причини своєї неявки, при цьому слід зазначити, що в поясненнях останнього переважно викладена лише його власна думка щодо причин цього ДТП, разом з тим цим свідком не було конкретизовано механізм цієї пригоди, а лише загально описано його наслідки, а тому такі показання є оціночними судженнями, а не фактами, які на відміну від попередніх можливо довести або перевірити, а тому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, не приводить такі показання.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли у зв`язку з відсутністю відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином з інших матеріалів справ про адміністративні правопорушення, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівності сторін процесу.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко