Номер провадження: 33/813/185/21
Головуючий у першій інстанції Алін С.С.
Доповідач Джулай О. Б.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Подуст Т.П.

представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності Малиша О.Л.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 18.12.2020, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,-

встановив:

зміст оскарженого судового рішення та обставини встановлені суддею суду першої інстанції.

Оскарженою постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто сімдесят гривень.

Крім того, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі чотириста двадцять гривень сорок копійок.

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 24.12.2020, було виправлено описку в постанові судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 18.12.2020, та абзац перший резолютивної частини зазначеної постанови, від 18.12.2020, викладений в такій редакції: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 грн.».

З оскарженої постанови вбачається, що 04.11.2020 водій ОСОБА_1 керував транспортний засобом марки «БАЗ А07914», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів на міському маршруті № 242 та перевозив пасажирів у кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, чим порушив вимоги п.п. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України, від 22.07.2020, № 641 «Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19».

За результатами судового розгляду суддя суду першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, в зв`язку з чим піддала ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі сто сімдесят гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову судді, від 18.12.2020, в якій оспорює висновки судді суду першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Також ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стверджує про те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 324556, від 04.11.2020, складено з порушеннями, що полягають у незазначені серії та реєстраційного номеру документа на транспортний засіб; відсутнє зазначення часу вчинення адміністративного правопорушення; не зазначено свідків події; неправильно вказана суть адміністративного правопорушення, зокрема, не зазначено, якою частиною ст. 44-3 КУпАП кваліфіковано дії водія ОСОБА_1 .

Крім того ОСОБА_1 стверджує, що суддею суду першої інстанції в мотивувальній частині оскарженої постанови встановлено вину ОСОБА_1 лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 18.12.2020, та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Позиції учасників судового розгляду в суді апеляційної інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просив задовільнити її у повному обсязі. Крім того, представник просив скасувати постанову судді, від 24.12.2020 про виправлення описки в постанові від 18.12.2020.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши представника ОСОБА_2 , первіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 280 КУпАП, суддя зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суддя суду першої інстанції, під час розгляду справи, дотримався вищевказаних вимог КУпАП, при розгляді справи повно та всебічно з`ясував обставин правопорушення, та правильно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ст.44-3 КУпАП.

1. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та недоліків протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що 04.11.2020 відносно ОСОБА_1 був складений протокол серії АА № 324556 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП передбачена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно із зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення, 04.11.2020, близько 12 години 40 хвилин, водій ОСОБА_1 у м. Одесі, вул. Атамана Головатого, 113, керував транспортним засобом БАЗ А07914 реєстраційний номер НОМЕР_1 , що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів на міському маршруті № 242 та перевозив пасажирів у кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачено реєстраційними документами, а саме з дозволених двадцяти пасажирів, перевозив 26 пасажирів, чим порушив підпункт 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641, від 22.07.2020 (далі Постанова № 641).

1.1. Щодо елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП передбачена за порушення обмежень встановлених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно, у цьому випадку ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, яке полягало у порушенні приписів підпункту 2 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України, від 22.07.2020, № 641 «Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19»

Об`єктивною стороною зазначеного адміністративного правопорушення єпорушення правил, передбачених підпунктом 2 п. 11 Постанови № 641, згідно з якими на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Суб`єкт даного адміністративного правопорушення загальний, тобто фізична осудна особа, яка досягла на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку, з огляду на що ОСОБА_1 відповідає вимогам, щодо суб`єкту адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Суб`єктивною стороною цього адміністративного правопорушення визначається ставлення до наслідків і наявністю вини у формі прямого умислу.

За матеріалів справи вбачається, що 04.11.2020 ОСОБА_1 надав пояснення, в яких вказує, що 04.11.2020, близько 12 години 40 хвилин, він керував автомобілем БАЗ НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Атамана Головатого (у м. Одесі), зупинився для висадки пасажирів. У цей момент до його авто зайшло близько десяти чоловік, зайнявши всі місця для сидіння, та шість чоловік залишилося стояти, він просив їх вийти, але вони відмовились.

Відтак, ОСОБА_1 сам підтверджує факт здійснення регулярних перевезень пасажирів на міському автобусному транспорті у міському сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, відповідно, наявна суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а саме наявність прямого умислу, зокрема здійснення руху транспортного засобу з пасажирами в кількості, що перевищує кількість сидячих місць.

Обставини правопорушення зафіксовані шляхом відеофіксації.

З огляду на вказані пояснення, та матеріали відеофіксації, апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність всіх елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, тому, на думку апеляційного суду, ОСОБА_1 правомірно визнаний винуватим у вчиненні зазначеного правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 в цій частині задоволенню не підлягає.

1.2 Щодо доводів апеляційної скарги про недоліки протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги в цій частині необгрунтованими, з огляду на таке.

Апелянт в апеляційній скарзі цитує графу протоколу, серії АА №324556, від 04.11.2020, про адміністративне правопорушення «склад адміністративного правопорушення», після чого стверджує про наявність порушень, які полягають у: незазначені серії та реєстраційного номеру документа на транспортний засіб; відсутнє зазначення часу вчинення адміністративного правопорушення; не зазначено свідків події; неправильно вказана суть адміністративного правопорушення, зокрема, не зазначено, якою частиною ст. 44-3 КУпАП кваліфіковано дії водія ОСОБА_1 .

Разом з тим, вказані твердження про наявність порушень спростовуються самим змістом протоколу серії АА № 324556, від 04.11.2020, у якому, зокрема, зазначено дату, час та місце вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, вказівка про свідків не є обов`язковою для зазначення в протоколі, а з огляду на наявність в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери співробітника патрульної поліції, в якому зафіксовані обставини правопорушення (а.с. б/н, додаток до протоколу), апеляційний суд вважає обгрунтованим висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 .

Також апеляційний суд не погоджується з твердженням про неправильно вказану суть адміністративного правопорушення, оскільки з самого тексту вбачається, що суть правопорушення прямо відповідає положенням ст. 44-3 КУпАП. З цих же підстав, апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання апеляційної скарги на не зазначення в протоколі частини ст. 44-3 КУпАП, оскільки ч. 2 даної статті передбачено зовсім інший склад адміністративного правопорушення, чим той, за яким ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності.

2. Щодо постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 24.12.2020, про виправлення описки у постанові судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 18.12.2020.

Відповідно до положень ч.1 ст.44-3 КУпАП, за вчинення зазначеного правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що, відповідно становить суму від 17000 грн. до 34000 грн.

Оскарженою постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 18.12.2020, всупереч вимогам закону, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення в сумі сто сімдесят грн.

В подальшому, 24.12.2020 року суддя прийняв постанову, якою виправив описку і призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Апеляційний суд вважає, що доводи представника ОСОБА_2 в судовому засіданні про незаконність постанови судді від 24.12.2020 заслуговують на увагу з таких підстав.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості виправлення описок і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні.

Разом з тим, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, Суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції та, відповідно, й ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Крім того, у п. 21 рішення «Надточій проти України» від 15.05.2009 року Суд зазначає, що (український) Уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вбачає можливість використання положень ст. 379 КПК України для виправлення описок в судовому рішенні.

Разом з тим, посилання судді суду першої інстанції на те, що вказаним суддею було допущено описку, а саме невірно вказано розмір штрафу, апеляційний суд вважає безумовною підставою для скасуванню постанови про виправлення описки, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Опискою, в розумінні ст. 379 КПК України, є неправильне написання слів (помилка при правописі, розділові знаки, тощо), тобто описки, виправлення яких не змінює прийнятого судом рішення.

При цьому, суддею суду першої інстанції фактично змінено прийняте судове рішення, оскільки змінено в бік збільшення призначене адміністративне стягнення.

З огляду на вимоги ст.379 КПК України, помилковість призначеного постановою, від 18.12.2020, адміністративного стягнення неможливо вважати опискою, відповідно постанова, від 24.12.2020, не є постановою про виправлення описки, оскільки змінює прийняте суддею рішення.

На думку апеляційного суду, прийняття суддею такої постанови, яка суттєво погіршує становище ОСОБА_1 , є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яка тягне його скасування, відповідно до положень ст.409, 412 КПК України.

Висновки апеляційного суду.

Апеляційний суд погоджується з висновками судді суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та за таких обставин апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 в частині скасування постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 18.12.2020, не підлягає задоволенню.

Що стосується неправильного визначення суддею суду першої інстанції розміру адміністративного стягнення, така помилка не може бути виправлена апеляційним судом в межах розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 , оскільки цим погіршується його становище.

Разом з тим, з огляду на встановлене апеляційним судом істотне порушення вимог кримінального процесуального закону щодо виправлення описки в постанові про виправлення описки, від 24.12.2020, апеляційний суд дійшов висновку про те, що вказана постанова підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до положень п. 1) ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

При цьому, згідно із положеннями п. 2) ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати постанову.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід частково задовольнити, постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 18.12.2020, слід залишити без змін, а постанову судді Суворовського районного суду, від 24.12.2020, про виправлення описки, слід скасувати.

Керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Скасувати постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 24.12.2020, про виправлення описки в постанові судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 18.12.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанову судді Суворовського районного суду м.Одеси, від 18.12.2020, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Б. Джулай