БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/73/21
Провадження № 3/730/29/2021
О К Р Е М А У Х В А Л А
"02" лютого 2021 р. м.Борзна
Суддя Борзнянського районного суду Чернігівської області Ріхтер В.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від СПД №1 В №1 Ніжинського РВП ГУНП у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, учасника бойових дій,
за ч.2 ст.173-2 КУпАП,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 21 січня 2021 року приблизно о 15-00 год. перебував у АДРЕСА_1 , де виражався нецензурними, образливими словами в бік дружини ОСОБА_2 , чим вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Постановою суду від 02.02.2021 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрито, а матеріали направлено начальнику СВ відділення поліції №1 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області для вирішення питання в порядку ст.214 КПК України (порушення кримінального провадження).
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про винесення по даній справі окремої ухвали в силу наступних обставин.
Так, за змістом положень ч.2 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ті самі дії вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягнення за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті (вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Водночас, приписами ст.126-1 КК України встановлено кримінальну відповідальність за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.
Як убачається з матеріалів адміністративної справи, потерпіла ОСОБА_2 в своїй заяві та письмових поясненнях, а також свідок ОСОБА_3 , вказують на систематичне застосування її чоловіком ОСОБА_1 стосовно неї домашнього насильства психологічного характеру (висловлювання нецензурними, образливими словами, погрози фізичним насильством), що мало місце 19, 20, 21 січня 2021 року та в більш ранній період. Також, останні зазначають, що ОСОБА_1 кожен день вживає горілку, не забезпечує фінансово дружину та дітей, пропиває сімейні гроші, постійно лається, морально принижує дітей та дружину, погрожує їм фізичної розправою, виганяє дітей та дружину з будинку. ОСОБА_1 в судовому засіданні також не заперечував цих обставин.
Відтак, вищенаведені обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, що на даний час виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Проте, у цій справі, суд також хоче відмітити недієвість встановлених державою механізмів реагування на домашнє насильство, що потребує відповідного реагування.
Так, 17 листопада 2020 року постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 35 годин.
На виконання вимог ст. 39-1 КУпАП, (у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків»), враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, з метою реалізації комплексного підходу до вирішення проблеми насильства, суд направив ОСОБА_1 до служби у справах дітей Височанської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.
Однак, на виконання вказаної ухвали суду, орган місцевого самоврядування повідомив, що не може забезпечити організацію та виконання програми для кривдників через відсутність відповідних фахівців (див додаток).
Частини 1 та 2 ст. 28 ст. 28 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» передбачають, що суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.
Враховуючи викладене, постановою суду від 24.12.2020 року, через неможливість виконання постанови суду у Височанській сільській раді, з метою виконання постанови суду від 17 листопада 2020 року, суд направив на виконання постанову суду до місцевої державної адміністрації.
Проте, в судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив суду, що на виконання постанов суду щодо забезпечення виконання програми для кривдників, йому жодного разу не телефонували та нікуди не запрошували, хоча він сам розуміє, що йому потрібна допомога психолога після того, як він повернувся з АТО.
Таким чином, суд вважає, що одним із чинників, що спонукали ОСОБА_1 до вчинення протиправних дій, є відсутність дійсного, ефективного реагування з боку суб`єктів, відповідальних за виконання програм для кривдників, що, в свою чергу, у повному обсязі, нівелює політику держави в частині запобігання та протидії домашньому насильству.
Враховуючи, що питання винесення окремої ухвали не врегульовано нормами діючого КУпАП в даному конкретному випадку, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону, керуючись нормами ЦПК України.
Відповідно до ст. 262 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону та запобігання їх повторенню.
З урахуванням вказаних обставин, суд вважає необхідним про вищевикладене довести до відома Кабінету Міністрів України, а також Міністерства соціальної політики України, з метою удосконалення діючого механізму реагування на випадки домашнього насильства та для прийняття відповідних заходів реагування, усунення подібних порушень в майбутньому.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 245 КУпАП, ст. 262 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Зобов`язати відповідних службових осіб про розгляд даної ухвали повідомити Борзнянський районний суд Чернігівської області протягом місяця з дня отримання її копії та роз`яснити, що залишення посадовою особою без розгляду окремої ухвали суду або невжиття заходів до усунення зазначених в ній порушень закону, а так само несвоєчасна відповідь на окрему ухвалу суду, тягне за собою адміністративну відповідальність, визначену ст. 185-6 КУпАП .
Суддя Ріхтер В.В.