ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25 січня 2021 року Справа №: 695/2672/20
Номер провадження 3/695/58/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, що надійшли з Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 27.10.2020 року, в с. Хрущівка вул. Травущанська, керуючи транспортним засобом «SPARK» б/н, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням внаслідок чого з`їхав в поле та впав. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 , 27.10.2020 року о 18-50 год., в с. Хрущівка вул. Травущанська, керував транспортним засобом «SPARK» б/н в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря за адресою: вул. Лікарняна, 2, м. Золотоноша.

У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Водночас ЄСПЛ зазначає у п.35 вказаного вище рішення, що право у особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Приймаючи до уваги всі вищевикладені обставини, що вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Вина ОСОБА_1 стверджується зібраними по справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 492879від 27.10.2020 р., схемою ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 ; протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 492524 від 27.10.2020 р., висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння №130 від 27.10.2020.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені:

ст. 124 КУпАП - порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чи іншого майна;

ч.1 ст.130 КУпАП - як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного го сп`яніння.

Суспільна небезпека вчиненого правопорушення, на думку судді, полягає у ризику піддання небезпеці життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним і достатнім буде адміністративне стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», передбачено справляння судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що становить 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 124,130, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення:

за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Відповідно до ст.36 ч.2 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Реквізити для сплати штрафу: код одержувача: 37930566, Отримувач: ГУК у Черк.обл./Черк. обл/21081300, рахунок: UA0023001, код платежу: 21081300, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку: UА0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя М.Ю. Степченко