Номер провадження 3/521/2124/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Граніна В.Л., при секретарі Шкребтієнко Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області, за протоколом складеним відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №063471 від 08.11.2020 року вбачається, що 08 листопада 2020 року об 14 годинні 15 хвилин водій керував транспортним засобом марки «Skoda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Космонавтів у бік вулиці Інглезі у лівій смузі, на перехресті з вулицею Ген. Петрова виконуючи поворот ліворуч, створив перешкоду для руху автомобілю марки «Toyota», реєстраційний номер НОМЕР_2 (на синьому фоні), який рухався позаду у попутному напрямку з включеними проблисковими маячками синього та червоного кольору, виконуючи обгін через зустрічну смугу для руху та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 3.2 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. В результаті дорожньо - транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За даним фактом було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 приймав участь, надав пояснення, відповідно до яких просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що провадження по справі має бути закрите у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 124 КУпАП України, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого цією статтею, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 1.4. ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вимогами статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, суд не знаходить належних та допустимих доказів порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 .

Суд не може прийняти як доказ винуватості особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди схему місця ДТП, оскільки в схемі події, крім кінцевих положень автомобілів та відмітки про місце зіткнення (без відповідного обґрунтування на підставі аналізу слідів), слідової інформації, яка б дозволила встановити автомобіль, що в умовах події рухався, відсутня.

Крім цього, судом матеріали справи поверталися на доопрацювання для встановлення обставин, необхідних для розгляду справи, однак працівниками поліції жодних вимог суду не виконано.

Наявність суттєвих протиріч в поясненнях учасників пригоди та відсутність очевидців дорожньо-транспортної пригоди, позбавляє суд зробити однозначний та обґрунтований висновок про наявність в діях конкретної особи порушень правил дорожнього руху.

Суддя вважає, що доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, інспектором управління патрульної поліції не встановлено, та спростовується як матеріалами справи так і письмовими та наданими у судовому засіданні поясненням особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальній відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У даному конкретному випадку ідеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, але оскільки Кодекс України про адміністративне правопорушення не передбачає таку підставу для закриття провадження у справі як недоведеність вини, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону та статтю 62 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 247, 280, 283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрити, згідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий