П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 295158 від 01.08.2021 року вбачається, що 01 серпня 2021 року о 05 година 12 хвилин в місті Ужгороді по вул. Митній, 44, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mersedes, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «DRAGGER», що підтверджується тестом 3064 від 01.08.2021, результат огляду: 0,83 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак, його захисник адвокат Марина В.Г. подав заяву про розгляд справи без їх участі.

Одночасно захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності подав письмові пояснення, в яких просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, адвокат вказав на те, що зупинка транспортного засобу і огляд ОСОБА_1 були проведені безпідставно, працівниками поліції не було названо жодної з ознак, яка була б достатньою підставою вважати, що він перебуває у нетверезому стані. Підставою зупинки транспортного засобу стало ніби то порушення ОСОБА_1 п. 9.2б ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Однак, з вказаним твердженням, ОСОБА_2 не погоджується, тому, звернувся до суду з відповідним позовом про скасування постанови серії ЕАО № 4567871 від 01.08.2021. Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 з результатами тесту не згідний, тому не підписав такий, алкоголю він не вживав, відповідно і у стані алкогольного сп`яніння не перебував. Окрім цього, вказав на ряд порушень, які допустили працівники поліції під час проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння та складання адміністративного протоколу, зокрема працівником поліції було порушено процедуру проведення огляду, а саме не виконано вимоги п. 5 Розділу 2 Інструкції 1452/735 - не проінформовано особу про порядок застосування спеціального технічного засобу; у разі незгоди водія з результатами тесту, його огляд проводиться у закладі охорони здоров`я, однак матеріали справи не містять направлення на такий огляд; у протоколі відсутній особистий підпис ОСОБА_1 , так само як і відсутній і запис про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від підпису.

З огляду на наведене, адвокат зазначив, що в силу вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є недійсним, а докази отримані в результаті проведення такого огляду, зафіксовані в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, є недопустимими.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за нею настає: 1) у разі керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п. 2.9 «а» ПДР України); 2) у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п. 2.9 «г» ПДР України); 3) а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР). При цьому, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України, наявний у разі, якщо така відмова здійснена особою, яка керує транспортним засобом.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Суддя позбавлений права самостійно збирати докази у справі адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, (в редакції Закону від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав законної сили 17.03.2021 року), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до п. 6 вказаної постанови, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно з п. 7 Розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 8 Розділу 2 вказаної Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до п. 10, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 за № 295158 від 01 серпня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, однак вказаний протокол не містить його підпису. Також, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у графі «З результатами згоден:», де повинен міститись ОСОБА_3 та підпис особи, стосовно якої проводився огляд, запис про відмову від підпису, та результат тестування в графі «Підпис особи, що тестують», не містять підпису ОСОБА_1 . Крім того, вказані матеріали не містять відомостей про відмову особи від підпису.

Зазначені обставини свідчать фактично про незгоду незгоду громадянина ОСОБА_1 з результатами огляду, проведеного поліцейським.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи містять: чек з приладу «Драгер», акт огляду на стан сп`яніння, копію постанови серії ЕАО № 4567871, розписку та ДВД диск.

При цьому, всупереч тому, що ОСОБА_1 не погодився з результатами проведеного поліцейським огляду, про що свідчить відсутність його підпису, його огляд в закладі охорони здоров`я проведено не було, в протоколі про адміністративне правопорушення всупереч затвердженому Постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. № 1103 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вимог п. 7, 8, п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, не зазначено чи видавалось правопорушнику, як водію транспортного засобу, направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння відповідно до форми, наведеної в додатку 1 до цієї Інструкції, до матеріалів справи таке направлення не долучено.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП та пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння, проведений з порушенням, зокрема пунктів 6, 7 Розділу І Інструкції, вважається недійсним.

Таким чином, відеозапис, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, без об`єктивного підтвердження іншими доказами, та враховуючи встановлені суддею порушення при складанні протоколу та формуванні матеріалів справи, не може слугувати доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки, він не підтверджує факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння за показниками, що вказані в чеку приладу «Драгер», що є обов`язковою обставиною, яка має бути встановлена для настання відповідальності за вказаною статтею.

Зазначені обставини викликають сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Із врахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши всі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов до висновку, що при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 , працівниками поліції не дотримано вимог закону щодо процедури направлення водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, після його не згоди з отриманими попередньо результатами на місці правопорушення, як і не дотримано процедури фіксації відмови особи від підпису, що у свою чергу дає підстави дійти висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

За таких обставин суддя прийшов до висновку, що провадження у даній справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.І. Зарева