Справа № 607/5120/21
провадження № 3/598/438/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2021 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Гудима І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з управління Держпраці у Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мишків Заліщицького району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст.41 КпАП України,-

в с т а н о в и в :

До провадження Збаразького районного суду Тернопільської області відповідно до постанови Тернопільського апеляційного суду від 05 травня 2021 року надійшли для розгляду адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ТР 1054/146/АВ/ПТ від 19 березня 2021 року « ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області, у лютому 2021 року вчинив адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 41 КпАП України, а саме: Наказом управління судової адміністрації за №8 від 16 лютого 2015 року встановлено терміни виплати заробітної плати працівникам: за першу половину місяця 12-16 числа поточного місяця та за другу половину місяця з 24 числа поточного місяця до 8 числа наступного місяця. За січень 2021 року працівникам було нараховано заробітної плати на суму 7,9 млн. гривень. Заробітну плату за першу половину січня було виплачено 15 та 22 січня 2021 року, за другу половину - 27 січня та 02 лютого 2021 року. За лютий місяць було нараховано 7,2 млн. гривень. В порушення вимог ч.1 та ст.115 КЗпП України та ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата за першу половину лютого не була повністю виплачена до 16 лютого. Частина заробітної плати за першу половину лютого (50 відсотків) була виплачена 12 лютого, друга частина 02 березня разом із виплатою зарплати за другу половину лютого 2021 року».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду від нього надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Вини у вчиненні даного правопорушення не визнає, оскільки вважає, що при виплаті авансу суддям та працівникам судів Тернопільської області за лютий 2021 року були використані всі кошти, що знаходились на рахунку ТУ ДСА у Тернопільській області. Часткова виплата авансу за лютий 2021 року була проведена через недостатнє фінансування судової системи України, а не з його вини. А тому просить дану справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка.

Дослідивши матеріали справи вважаю, що дана справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення виходячи із наступного.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Враховуючи викладене, в справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, в якості доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КпАП України, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано: вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення №ТР 1054/146/АВ/ПТ від 19.03.2021 року; акт складеним за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду №ТР 1054/146/АВ від 19.03.2021 року; заява про вчинене адміністративне правопорушення від 19.02.2021 року; копія наказу №8 від 16.02.2015 року Територіального управління Державної судової адміністрації у Тернопільській області «Про строки виплати заробітної плати».

Разом з тим, у матеріалах справи, відсутні докази об`єктивного характеру, які б спростовували твердження ОСОБА_1 про те, що затримка у виплаті заробітної плати за лютий 2021 року виникла через недофінансування установи, яку він очолює, оскільки ТУ ДСА у Тернопільській області повністю фінансується з державного бюджету, а кошти на виплату заробітної плати у лютому 2021 року надійшли лише в такій сумі, що дозволило виплатити судівську винагороду та заробітну плату працівникам судів лише в розмірі 50% авансу, та підтверджували б ту обставину, що часткова виплата авансу за лютий 2021 рік виникла з вини ОСОБА_1 ..

Також, в матеріалах справи відсутні докази наявності коштів на рахунку в ТУ ДСА у Тернопільській області в період січня - лютого 2021 року, що в свою чергу дозволило б зробити висновки щодо можливості виплати заробітної плати в даний період.

При цьому, сам по собі акт складений за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду №ТР 1054/146/АВ від 19.03.2021 року; заява про вчинене адміністративне правопорушення від 19.02.2021 року; наказ №8 від 16.02.2015 року по ТУ ДСА у Тернопільській області, без наявності інших доказів, які доводять обставини, які у них зазначені, не можуть вважатися достатніми та належними доказами на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.41 КпАП України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Таким чином, дослідивши надані матеріали, враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, вважаю, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КпАП України, як за ознаками порушення встановлених термінів виплати заробітної плати та виплату їх не в повному обсязі, слід відмовити, а справу провадженням закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.41, п.1 ч.1 ст. 247, ст.284, ст.294 КпАП України,-

п о с т а н о в и в :

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КпАП України відмовити, а дану справу провадженням закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ І. В. ГУДИМА