Справа № 598/2109/20
провадження № 3/598/2/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2021 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Гудими І.В.

секретаря Дутки І.В.

з участю прокурора Гарасимик Х.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Лисої О.Я.,

розглянувши матеріали, які надійшли від управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лебедин Лебединського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, особи з інвалідністю ІІІ групи, працюючого заступником начальника коледжу з науково-методичної роботи Державного навчального закладу «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» м.Збараж Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

в с т а н о в и в :

До провадження Збаразького районного суду Тернопільської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КпАП України, як за ознаками несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Згідно даних матеріалів ОСОБА_1 звинувачується в тому, що обіймаючи посаду заступника начальника з науково-методичної роботи Державного навчального закладу «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язаного з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 вказаного Закону, п.п. 2-1 п.11 розділ ХІІІ Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 01 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 01 червня, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого строку подання щорічної декларації (період з 01.01.2020 року по 01.06.2020 року), а саме 29 червня 2020 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік.

Свою вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав і пояснив, що він не порушував норм чинного законодавства України та не вчиняв вищевказаного адміністративного правопорушення, оскільки, відповідно до ч.5 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» звільнений від подання щорічної декларації, так як він обіймає посаду заступника начальника з науково-методичної роботи ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою», який в свою чергу не є закладом вищої освіти, а належить до закладів системи професійної (професійно-технічної) освіти.

Захисник Лиса О.Я. в судовому засіданні ствердила, що підстав про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 немає, тому просить закрити дане адміністративне провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просить визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Лисої О.Я., думку прокурора, дослідивши докази по справі суд вважає, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення виходячи із наступного.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Враховуючи викладене, в справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до вимог ч.2 ст.251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 03 червня 2019 року працює на посаді заступника начальника з науково-методичної роботи Державного навчального закладу «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» і є посадовою особою юридичної особи публічного права, на якого, відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», поширюється дія цього Закону. Дана обставина знайшла своє підтвердження копією наказу (розпорядження) №10-к від 31 травня 2019 року про прийняття на роботу (а.с.21), копією наказу №17-к (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 17.07.2019 року (а.с.22), копією наказу (розпорядження) №19-к від 18.07.2019 року про прийняття на роботу (а.с.23), службовою характеристикою на ОСОБА_1 (а.с.26).

Згідно ч.1 ст.45 розділу VII «Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ч.5 ст.45 розділу VII «Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції» дія розділу VII цього Закону не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність в тому числі і у сфері освіти (крім керівників вищих навчальних закладів та їх заступників).

Судом встановлено, що Державний навчальний заклад «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою», в якому працює ОСОБА_1 , є закладом системи професійної (професійно-технічної) освіти та не є вищим навчальним закладом. Дана обставина знайшла своє підтвердження: витягом з Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо права провадження освітньої діяльності у сфері професійної (професійно - технічної) освіти від 21.12.2020 року (а.с.68-78); витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.02.2020 року за № (а.с.79-84); копією Статуту ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» (а.с.27-38); відповіддю за №06-25/6-99 від 12.01.2021 року управління освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації (а.с.104); копією свідоцтва про атестацію ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» з додатками серії РД №040697 (а.с.94-97); витягом з реєстру суб`єктів освітньої діяльності Міністерства освіти України «https://registry.edbo.gov.ua» (а.с.98-99).

При цьому, в матеріалах справи відсутні, а в ході судового засідання не здобуто жодних доказів об`єктивного характеру, які б підтверджували ту обставину, що Державний навчальний заклад «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» є вищим навчальним закладом.

За таких обставин, з огляду на викладене вище, суд вважає, що ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», яку зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, заступник начальника з науково-методичної роботи Державного навчального закладу «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» ОСОБА_1 не порушив, оскільки на нього, відповідно до норм ч.5 ст.45 КК України, не поширюються вимоги щодо подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, аотже в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ст.247 КпАП України провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.172-6, п.1 ст.247, ст.ст.284, 294 КпАП України, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», суд,-

п о с т а н о в и в :

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КпАП України відмовити, а дану справу провадженням закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ І.В. ГУДИМА