Провадження №: 3/755/2266/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" лютого 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

23 листопада 2020 року о 04 год 00 хв ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Audi Q3», н/з НОМЕР_1 по вул. І. Микитенка, 21а у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, неясна вимова. Від проходження огляду на стан алкогольногосп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 правил дорожнього руху України.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснив, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння та не керував автомобілем марки «Audi Q3», н/ НОМЕР_2 . Тієї ночі вони із ОСОБА_2 поверталися додому на вище вказаному автомобілі, який належить ОСОБА_2 та яка ним керувала. Після того? як вони під`їхали до шлагбауму для заїзду на паркінг, ОСОБА_2 почала сигналити, проте шлагбаум не піднімався. Через це він вийшов із автомобіля та пішов стукати у вікно консьєржу. Додав, що працівники поліції не зупиняли автомобіль під час руху, автомобіль стояв, коли вони під`їхали. Також вважає, що сама подія мала місце поза проїжджою частиною, матеріали справи не містять підтверджень факту його відмови проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, а в самому протоколі поліцейський допустив закреслення та виправлення, всупереч п. 7 Інструкції № 1326. Крім того, вказав, що поліцейські поводились з ним агресивно, внаслідок чого заподіяли йому легкі тілесні ушкодження, на підтвердження чого надав копію висновку судово-медичної експертизи № 043-1027-2020 від 24 листопада 2020 року. З цих підстав просив закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Також у судовому засіданні заслухано свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що близько 12 ночі вони з ОСОБА_1 їхали до нього дому на її автомобілі марки «Audi Q3», н/ НОМЕР_2 , при цьому автомобілем керувала вона. Під`їхавши до будинку, зупинила автомобіль та почала сигналити перед шлагбаумом, щоб заїхати на парковку, проте шлагбаум не піднімався. ОСОБА_1 вийшов із автомобіля та почав стукати у вікно консьєржу, щоб той підняв шлагбаум та надав доступ до паркінгу. Після цього вона побачила, як до автомобіля під`їхала поліція. Також додала, що вона з ОСОБА_1 перебуває у близьких стосунках.

У судове засідання для допиту викликались працівники УПП у м. Києві ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , проте вони не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Суддя, дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 23 листопада2020 року серії ДПР18 № 075973, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту2.5 правил дорожнього руху України, поясненнями свідків від 23 листопада 2020 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 листопада 2020 року, рапортом УПП у м. Києві від 23 листопада 2020 року, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції №АА 00883, записаному на DVD диск.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «O'Halloran and Francis v. The United Kingdom»[GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення рапорту працівника УПП у м. Києві вбачається, що при патрулюванні помічено автомобіль марки «Audi Q3», н/ НОМЕР_2 , який рухався у бік вул. Микитенка на великій швидкості. Патрульний екіпаж почав слідувати за вказаним транспортним засобом, який зупинився навпроти буд. 21а по вул. Микитенка біля в`їзду у підземний паркінг. З автомобіля вибіг ОСОБА_1 і почав кричати, бити у вікно до консьєржа та намагатись руками підняти шлагбаум. Під час розмови із ОСОБА_1 у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовився.

Вказані обставини підтверджуються і письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 , який зазначив, що на паркінг під`їхав автомобіль марки «Audi Q3», н/ НОМЕР_2 , із-за керма вийшов чоловік та почав бити у вікна, ламати шлагбаум, кричати та погрожувати. Слідом за вказаним автомобілем приїхала поліція.

Крім того, з відеозапису із нагрудної камери працівника поліції вбачається, що ОСОБА_1 поводився неадекватно, зокрема кричав, лаявся, кидався на працівників поліції та погрожував їм. Неодноразово намагався «домовитися» з поліцейськими та пропонував гроші за те, щоб його відпустили, повторював, що у нього є зв`язки у поліції, називав при цьому конкретне ім`я та телефонував цій людині у присутності працівників поліції. Все це вказує на те, що ОСОБА_1 своїми діями намагався уникнути притягнення до адміністративної відповідальності.

Не заслуговує на увагу і твердження ОСОБА_1 про нанесення йому поліцейськими тілесних ушкоджень. Суддя зауважує, що в рамки досліджуваного адміністративного матеріалу за ст. 130 КУпАП не входить розгляд питань щодо тілесних ушкоджень. З відеозапису не вбачається нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 з боку поліцейський. Водночас сам ОСОБА_1 поводився агресивно, через що працівники поліції одягнули на нього кайданки.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення, то суддя не вбачає в ньому ніяких виправлень чи закреслень, на що посилався ОСОБА_1 .

Зважаючи на вище викладене, суддя критично ставиться до тверджень ОСОБА_1 про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки жодних фактичних даних по обґрунтуванню зазначених ним обставин судді не було надано. Крім того, слід зазначити, що самостійно до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 не звертався.

Суддя критично оцінює і показання свідка ОСОБА_2 , оскільки вона є зацікавленою особою, так як перебуває з ОСОБА_1 у близьких стосунках. Крім того, з відеозапису видно як ОСОБА_2 обходить автомобіль зі сторони переднього пасажирського сидіння і тільки тоді сідає за кермо.

Жодних інших даних, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП судді не надано.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 130, 251, 283-285 КУпАП, суддя

постановила:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн 00 к. із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 к. на користь держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: В.Б. Левко