Справа № 496/3569/21
Провадження № 3/496/2144/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Горяєв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Органами Одеського РУП №2 ГУНП в Одеської області ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 18.07.2021 року, ОСОБА_1 о 18.50 год., в Одеській області, с. Маяки, по вул. Пушкіна, керуючи мопедом марки «Хонда Діо», без номерного знаку, скоїв дорожньо-транспорту пригоду, після чого ОСОБА_1 залишив місце пригоди.

У судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України при цьому зазначив, що з протоколом не згодний та пояснив, що 18.07.2021 року керував мопедом «Хонда Діо», їхав з магазину до дому по вул. Пушкіна, де робили дорогу та дорожнє покриття було не рівне, у зв`язку з чим, колесо мопеда попало у прогалину та він упав на бік та травмував лікоть, все це бачили сусіди та викликали швидку допомогу, після чого його доставили до відділення швидкої допомоги для надання медичної допомоги. Потім до медичної установи приїхали працівники поліції, яким він розповів обставини справи, працівниками поліції під час спілкування було зазначено про запах алкоголю від ОСОБА_1 . З вказаним твердженням ОСОБА_1 не погодився та зазначив, що не виживає алкоголь за станом здоров`я. Також працівники поліції зазначили, що він скоїв ДТП, однак ОСОБА_1 не погодився та зазначив, що він жодних правил дорожнього руху не порушував та жодних пошкоджень транспортного засобу та майна не було, зазнав тільки пошкодження ліктю, однак працівниками поліції було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124, 130 КУпАП, а також за ст. 122-4 КУпАП. ОСОБА_1 не погодився з вказаними протоколами про адміністративне правопорушення та відмовився від їх підписання, так як вони були незаконні, наполягав на тому, що жодного ДТП він не скоював та правил дорожнього руху не порушував, тим паче місця ДТП не залишав, умислу порушувати вимог Закону не мав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

За змістом ст. ст. 9-12, 280 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема, об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним здійснене в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Разом з цим, враховуючи обставини події, суд звертає увагу на той факт, що матеріали, які надані суду, не містять жодного доказу вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки, як було з`ясовано у судовому засіданні, після отримання пошкоджень водій ОСОБА_1 зупинився на місці події, куди потім приїхала «швидка допомога», і після його огляду, в супроводі «швидкої», він прибув до медичної установи.

Як встановлено в судовому засіданні, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 168905 від 18.07.2021 року складений відносно ОСОБА_1 за порушення п. 2.10А Правил дорожнього руху.

Підпунктом а) пункту 2.10. Правил дорожнього руху визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Суд звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 , після падіння, залишався на місці та чекав «швидкої допомоги», так як травмував лікоть, після чого його доставили до відділення швидкої допомоги для надання медичної допомоги, а тому враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність події ДТП (суду не надано належного та допустимого доказу порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), у зв`язку з чим, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 не залишав місце ДТП та у нього був відсутній умисел у вчиненні правопорушення за ст. 122-4 КУпАП, отже в його діях відсутня і суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких i узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 вiд 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення вiд 18 січня 1978 року у справі «Iрландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини (справи "Малофеєв проти Росії", "Карелін проти Росії", "Лучанінова проти України") у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні та досліджені матеріали, суд дійшов висновку про те, що водій ОСОБА_1 не порушував п. 2.10 а, тому суд прийшов до переконання, що поліцейським, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримано вимог щодо повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи та передчасно прийшов до висновку щодо порушення ПДР з боку останнього.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, та висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, суд вважає необхідним справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284, 287, 288 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Горяєв І.М.