ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Олійнича Ю.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 листопада 2021 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір в розмірі 454 грн..

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 , 31 липня 2021 року о 13 год. 54 хв. в м. Чернівці по вул. Бережанській біля будинку 34, керував транспортним засобом «Хюндай», н.з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився. Відмова фіксувалася працівниками поліції за допомогою технічних засобів відеозапису. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі, захисник Олійнич Ю.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому, посадова особа, яка складала

ЄУНСС №727/7581/21 Головуючий у І інстанції: Танасійчук Н.М.

Провадження №33/822/653/21 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

протокол, неповно з`ясувала усі фактичні обставини справи та не дослідила і не надала належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяла повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому даний протокол не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Вказує на те, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Переглядом запису з камер, які знаходяться в справі, не встановлено що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху.

Дані обставини свідчать про те, що працівники патрульної поліції безпідставно зупиняють автомобіль ОСОБА_1 та свідомо провокували його на відмову від проходження огляду, з метою подальшого складання протоколу за ст. 130 КУпАП.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно до ст. 62 Конституції України.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та з яким неможливо погодитися. Оскільки, працівниками поліції, ні під час складання протоколу, ні під час його підписання, не було роз`яснено прав, що в свою чергу є порушенням п.11 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, т.я. з переглянутих відеозаписів нагрудних бодікамер працівників поліції не вбачається, щоб роз`яснювалися права ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також не роз`яснено, що ОСОБА_1 може пройти огляд в лікаря-нарколога.

За таких обставин, не можна визнати належними та допустимими доказами протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, так як працівниками поліції допущено процесуальні порушення під час складання і оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ..

Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Громадянин ОСОБА_1 та захисник Олійнич Ю.В., який представляв інтереси правопорушника, в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити шляхом скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення,

поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Заперечення в апеляційній скарзі вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не можуть бути взяті судом до уваги та доводяться наступним.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку, ОСОБА_1 був вірно визнаний винуватим саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що повністю підтверджується дослідженими доказами, яким районний суд дав вірну юридичну оцінку.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП, … під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, винуватість ОСОБА_1 доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №113812 від 31 липня 2021 року, з якого вбачається, що останній 31 липня 2021 року о 13 год. 54 хв. в м. Чернівці по вул. Бережанська, 34, керував транспортним засобом «Хюндай», д.н.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Велась безперервна відео фіксацій події на бодікамеру СЕ00184 (а.с.1).

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до розділу І п.6. Інструкції №1452/735 - огляд на стан сп`яніння

проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Такий огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Матеріалами справи, дослідженими апеляційним судом, встановлено, що перш, ніж скласти відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, останньому було запропоновано провести огляд на стан сп`яніння на місці у зв`язку з виявленими такими ознаками, як: звужені зіниці очей, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук (згідно акту) та в ЧОНД (відповідно до направлення) за тими ж ознаками сп`яніння, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився (а.с.2,3).

Крім того, викладені в протоколі обставини були зафіксовані на пристрій для запису відео СЕ00184 та СЕ00195, які долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 зазначив особисто, що огляд не пройшов, оскільки не випивав та не вживав чогось, як стверджує поліцейський, протокол в цій частині підписав.

Що стосується тверджень апелянта в частині того, що в його діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України, оскільки працівниками поліції при складанні протоколу порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема, що правопорушнику не було роз`яснено його прав, не заслуговують на увагу суду та є нічим іншим, як способом уникнення відповідальності, так як з наявних в справі відео файлів вбачається, що права ОСОБА_1 було роз`яснено.

За таких обставин, дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , розуміючи протиправність свого діяння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку з метою уникнення адміністративної відповідальності.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Таким чином, працівниками поліції не порушено порядку огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відповідно до ч.2 ст. 266 КпАП України.

Районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта

викладені в скарзі.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 , як про те апелює сторона захисту - немає.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Олійнича Ю.В. - залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська