ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/221/21 Справа № 210/6475/20 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд, в особі судді Коваленко В.Д., за участю: ОСОБА_1 , та з іншого боку ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 , на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює: ТОВ «КРМЗ», директор по безпеці, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП - закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В постанові районного суду зазначено, що органом поліції у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про те, що він о 16 годині 58 хвилин, 14.11.2020 року, в Металургійному районі в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, по вул. Володимира Бизова, буд.№34, керуючи транспортним засобом «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , був неуважним та не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної дистанції для руху автомобіля, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz СLK 320», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, надавши відповідну правову оцінку наявним у матеріалах справи письмовим доказам і наданим учасниками судового засідання поясненням, суд прийшов до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості в частині встановлення вини останнього не підтверджені належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, обов`язок щодо збирання яких покладається на працівників поліції, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрив провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Вважає, що судовий розгляд справи проведено неповно і необ`єктивно, а висновки суду, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення такими, які не відповідають фактичним обставинам справи.

На її думку, вона керуючи автомобілем, та після переміщення у праву смугу перед пішохідним переходом, рухалась. Вказує, на ту обставину, що вона відчула удар одразу після зупинки транспортного засобу, яким керувала, що на її думку свідчить про те, що порушник вдарив нерухомий автомобіль. В разі дотримання відповідної дистанції водій ОСОБА_1 мав можливість зупинитись.

На її думку, вина повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, складений у відповідності до вимог чинного законодавства, схемою ДТП, фототаблицею ДТП.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В апеляційному суді Меркулова Ю.О. підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

ОСОБА_1 в апеляційному суді просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши головуючого суддю, обговоривши доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відповідні докази, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з`ясував обставини скоєного, оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суперечать даним в матеріалах справи, рішення суду не ґрунтується на належних, достовірних та допустимих доказах.

Закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на те, що в діях водія ОСОБА_1 за обставин виникнення даної ДТП будь-які невідповідності вимогам саме п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України, які б перебували у причинному зв`язку з настанням ДТП, відсутні.

Але в ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 о 16 годині 58 хвилин, 14.11.2020 року, в Металургійному районі в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, по вул. Володимира Бизова, буд.№34, керуючи транспортним засобом «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 , був неуважним та не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної дистанції для руху автомобіля, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz СLK 320», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .. Водій ОСОБА_3 завчасно включила сигнал повороту вправо, змістилась у праву смугу, зменшила швидкість та перед пішохідним переходом зупинилась, після чого відчула удар в задню частину її автомобіля, остільки ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 ПДР України, допустивши зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до пункту 2.3б Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не погоджуючись з поясненнями потерпілої та не визнаючи свою вину в інкримінованому йому порушенні Правил дорожнього руху України пояснив, що о 16 годині 58 хвилин 14.11.2020 року, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, по вул. Володимира Бизова, рухався на автомобілі «Toyota Camry», номерний знак НОМЕР_1 зі швидкістю 40км/год. по правій смузі руху, перед перехрестям вул. Володимира Бизова з вул. Хабаровська з лівої смуги руху через суцільну смугу перестроївся автомобіль «Mercedes-Benz СLK 320», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням, як з`ясувалось, водія ОСОБА_3 та різко зупинився перед пішохідним перехрестям цих вулиць. Він почав різко гальмувати, але сталося зіткнення. На його думку, ДТП сталося через порушення водієм ОСОБА_3 . Правил дорожнього руху України.

Але, вказані пояснення ОСОБА_1 суперечать поясненням потерпілої ОСОБА_3 та іншим наявними доказам.

Так потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що о 16 годині 58 хвилин 14.11.2020 року, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, по вул. Володимира Бизоваво, вона рухалася на автомобілі «Mercedes-Benz СLK 320», реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Хабаровська. Під час руху ввімкнула правий поворот та перестроїлася у праву смугу, щоб не займати ліву смугу для руху та пропустила пішоходів на пішохідному переході, почула удар ззаду. За кермом була протягом 10 хвилин, почувалася добре. Вона також зазначила, що її автомобілю були спричиненні механічні пошкодження приблизно на загальну суму 40 000 гривень. Також, повідомила, що суд першої інстанції її не повідомляв про дату та час розгляду справи, та вона не змогла надати уточнювальних пояснень під час розгляду справи.

Відповідно до схеми місця ДТП та фототаблиці до неї, контакт автомобіля під управлінням ОСОБА_1 був передньою частиною його автомобіля у вигляді пошкодження лакофарбового покриття та вм`ятини бамперу та капоту. Пошкодження автомобіля під управлінням ОСОБА_3 у виді вм`ятин заднього бамперу та пошкодження задніх фар.

Зі схеми ДТП, фототаблиць, та пояснень потерпілої, які є послідовними, узгоджуються з наведеними вище доказами, реально вбачається, що саме автомобіль під управлінням ОСОБА_1 здійснив наїзд на автомобіль під управлінням ОСОБА_3 ..

Доводи ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 занадто різко та безпричинно зупинилась перед його автомобілем є безпідставними, остільки спростовані послідовними поясненнями потерпілої, які узгоджуються з матеріалами справи, зокрема зі схемою ДТП та фототаблицями до неї.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України, та про обґрунтованість складання відносно нього протоколу про вказане адміністративне правопорушення.

Будь-які належні, достовірні та допустимі докази, які б свідчили про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вказаним водієм не надані. Його позицію про невинуватість, розцінює, як намагання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати, як незаконну, а ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо можливості накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєне, суд апеляційної інстанції, враховує ту обставину, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, адже правопорушення було скоєне ще 14 листопада 2020 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , - задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП - закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко