Дата документу Справа № 331/3312/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/807/19/21 Головуючий в 1-й інстанції Пивоварова Ю.О.
Єдиний унікальний № 331/3312/20 Доповідач в 2-й інстанції Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О. за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Загруднього І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Як зазначено в постанові, 31 серпня 2020 року о 01 год. 42 хв. біля будинку № 8-а, розташованого по вул. Глісерній у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 , щодо якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керував транспортним засобом «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я - КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради та підтверджується висновком № 4288 від 31.08.2020 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та ст.15 Закону України «Про дорожній рух».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що факт його керування транспортним засобом не підтверджено жодним доказом, а медичний висновок про алкогольне сп`яніння є неналежним доказом так як він отриманий з порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння. Вважає, що інші належні докази, що підтверджують вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП відсутні, а в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, у зв`язку з чим провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення згідно із п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Заслухавши в судовому засіданні апелянта та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ним порушено вимоги п.2.9 (а) ПДР України і ст.15 Закону України «Про дорожній рух», та його провина у скоєнні правопорушень доведена в повному обсязі.

Із зазначеними висновками судді погоджується і апеляційний суд, вважає їх правильними, обґрунтованими та такими, що відповідають наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (пункт 10 розділу ІІ Інструкції).

Згідно з п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Судовим розглядом встановлено, що 31 серпня 2020 року о 01 год. 42 хв. біля будинку № 8-а, розташованого по вул. Глісерній у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 , щодо якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керував транспортним засобом «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я - КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради та підтверджується висновком № 4288 від 31.08.2020 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху та ст.15 Закону України «Про дорожній рух»

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 411029 від 31 серпня 2020 року, який складено поліцейським за порушення вимог пункту 2.9 (а) ПДР України, а саме за керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

А також протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 031634 від 21 серпня 2020 року, який складено за керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом будучи тимчасово обмеженим у праві керування постановою ДВС №54060849 від 04.05.2020, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.126 КУпАП.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується також Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.08.2020; Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №4288 від 31.08.2020; відеозаписом правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція 2) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, від надання пояснень відмовився, протокол підписав та отримав його копію. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв та на відеозаписі не зафіксовано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги ч.2 ст.251, ст.ст.256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, поліцейськими дотримано.

Апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 411029 від 31 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_1 складений у встановленому законом порядку, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі проведено у відповідності з вимогами ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження ОСОБА_1 та його захисника, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи, зокрема, відеозаписом події, яка відбулась 31.08.2020.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП не підтверджено жодними доказами та висновки суду, викладені в постанові не спростовані. Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 повідомив, що на даний час постанова ДВС №54060849 від 04.05.2020 не скасована, обмеження не знято. Разом з тим, зазначив, що розмір заборгованості по аліментам уточнюється та він поступово виплачує заборгованість.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначені та під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

З врахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків судді щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП, внаслідок порушення ним пункту 2.9 (а) ПДР України та ст.15 ЗУ «Про дорожній рух» не спростовують, підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі не вбачає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас