П О С Т А Н О В А

iменем України

3/330/1282/2021

Справа № 330/2693/21

"24" листопада 2021 р. Суддя Якимівського районного суду Запорізької області Нестеренко Т.В., за участю адвоката Рощина В.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого електриком «Запоріжнафтопродукт», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ААБ № 161395 складеного 28.10.2021 року: 28.10.2021 року о 14:26 годин, на а/д Харків-Сімферополь (431 км + 228,8 м.) гр. ОСОБА_1 керував авто ЗАЗ 1103 д.н.з. НОМЕР_1 при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності маневру (розвороту) та скоїв зіткнення з авто GEELY MR 7151А д.н.з. НОМЕР_2 який рухався в попутному напрямку. При ДТП авто отримало механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В судове засідання гр. ОСОБА_1 , надав письмові пояснення, мотивоване тим, що 28.10.2021 року приблизно о 14:20 він керував автомобілем ЗАЗ-110307 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Виїхавши з АЗС Укранафта він повернув праворуч та почав рух в бік м. Мелітополь. Проїзна частина мала по одній смузі для руху в кожному напрямку, які розділені осьовою суцільною лінією розмітки 1.1, перетинати яку, відповідно до ПДР України, заборонено. Повернувши праворуч, він почав рух в бік м. Мелітополя по основній смузі руху зі швидкістю близько 35-40 км/год. Він збирався доїхати до того місця, де закінчується осьова суцільна лінія розмітки 1.1, і лише там виконати розворот. Наближаючись до кіпця лінії 1.1. він включив лівий покажчик повороту приблизно за 150 м до початку маневру. Подивившись у дзеркало заднього виду, він побачив автомобіль ЗАЗ-110307, який рухався позаду на відстані близько 30,0 м приблизно з такою самою швидкістю. Його автомобіль рухався у відповідному крайньому положенні на проїзній частині, тому він розумів, що повинен дати дорогу лише зустрічним транспортним засобам. Обганяти його у цьому місці ніхто не міг, оскільки перетинати осьову лінію 1.1 заборонено. Доїхавши до кіпця лінії 1.1. він почав виконувати розворот. Перед розворотом він ще раз подивився у дзеркало заднього виду. Позаду, як і раніше, рухався автомобіль ЗАЗ-110307. який не збирався починати обгін. Під час розвороту він побачив автомобіль Джилі, який рухався зустрічною смугою. Він виконував обгін мого автомобіля, та автомобіля що рухався за ним. Швидкість автомобіля Джилі була близько 110 км/год. Він одразу застосував гальмування та зупинився, але це не допомогло уникнути зіткнення. Працівники поліції, які за викликом прибули на місце події, склали протокол відносно нього, з чим він категорично не згоден. Вважає, що причиною ДТП стало порушення водієм автомобіля Джилі п. 11.3 та розділу 34 ПДР України. Свою провину не визнає.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рощин В.С. в судовому засіданні просив суд провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. При цьому зазначив, що відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція-1395) - Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Відповідно до п.7 Розділу ІХ Інструкції, уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду. Вказані дії працівниками поліції виконані не були. Замість того, щоб вжити заходів для встановлення усіх обставин події та надання належної правової оцінки показань самих учасників пригоди, працівник поліції поставився до своїх обов`язків формально, та склав протокол відносно ОСОБА_1 ДТП мала місце на автодорозі Харків-Сімферополь в районі АЗС Укрнафта. В тому місці проїзна частина має по одній смузі для руху в кожному напрямку. Зустрічні полоси розділені дорожньою розміткою 1.1, перетинати яку заборонено. Водій ОСОБА_1 виїхав з АЗС та відповідно до вимог дорожніх знаків та розмітки став рухатися в бік м. Мелітополь (на північ), а розворот почав виконувати в тому місці, де закінчилась осьова лінія розмітки 1.1 (фото №2). В свою чергу водій ОСОБА_2 почав виконувати обгін в тому місці де нанесена осьова суцільна лінія дорожньої розмітки 1.1 (фото№1), перетинати яку заборонено, внаслідок чого сталося зіткнення. Він мав діяти у відповідності до п. 11.3 та розділу 34 ПДР України. 11.3. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. Відповідно до пункту Правил 34. ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА - 1. Горизонтальна розмітка: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15; Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Відповідно до Протоколу, складеного працівником поліції, ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 10.1 ПДР України, згідно з яким: 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Цей пункт ПДР України, бездумно застосовується працівниками поліції, коли вони не знають (або не бажають цього знати) як правильно вирішити ту чи іншу дорожньо-транспортну ситуацію, та як кваліфікувати дії учасників дорожнього руху. Відповідно до абзацу другого п. 10.4 ПДР України,водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Оскільки водій ОСОБА_1 виконував розворот з відповідного крайнього положення на проїзній частині, він мав обов`язок дати дорогу лише зустрічним транспортним засобам, а відповідно до п. 1.4 ПДР (Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила)мав право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила та не здійснюють обгін у недозволеному для цього місці. Іншими словами, права перетинати лінію розмітки 1.1 та починати обгін у даному місці водій ОСОБА_2 не мав, що працівники поліції проігнорували при вирішенні питання щодо кваліфікації дій учасників ДТП. Виконання розвороту з крайнього положення на проїзній частині відповідно до вимог ПДР водієм ОСОБА_1 та його обов`язок дати дорогу лише зустрічним транспортним засобам, одночасно з забороною водію ОСОБА_2 перетинати суцільну лінію розмітки 1.1 та виконувати обгін у даному місці свідчать про те, що саме дії водія ОСОБА_2 знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП. В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє посадова особа, що склала Протокол про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Відповідно до Протоколу, місце ДТП розташоване на 431 км + 228,8 м автодороги Харків-Сімферополь. Місце ДТП має прив`язку до сталого орієнтиру АЗС. Проте на 431 км автодороги Харків-Сімферополь, (а також на 430 км та 432 км) відсутні будь-які АЗС. Таким чином, у протоколі зазначено зовсім інше місце, яке не має жодного відношення до ДТП, що тягне визнання Протоколу недопустимим доказом. Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція-1395), у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський. Тут необхідно звернути увагу, що схема ДТП, складена працівниками поліції взагалі не відповідає вимогам Інструкції-1395. На схемі взагалі відсутня таблиця дорожніх умов, яка обов`язково заповнюється працівником поліції, а також відсутні дані, які мають бути на зворотному боці схеми. Також схема не була надана для підпису ОСОБА_1 .. Відповідно до Інструкції-1395, в обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі. На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: 1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу;2) номерний знак транспортного засобу;3) власник (співвласник) транспортного засобу;4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою;5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП;6) вид пригоди;7) кількість учасників ДТП;8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету МіністрівУкраїнивід 10 жовтня 2001 року № 1306;9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадкуйогопроведення);10) тип транспортного засобу. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів. В порушення п. 4 розділу VIII Інструкції-1395, на схемі місця ДТП графічно не зображені, або зображені невідповідно до фактичних обставин такі об`єкти: 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям;(у схемі сліди позначені прямолінійні, хоч насправді вони мали дугоподібну форму, та були значно більші довжиною, починалися на узбіччі, а закінчувалися на проїзній частині). 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту;(не зафіксовані взагалі, хоч були добре видимі) 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів;(суперечать слідовій інформації-розташуванню уламків). Вказані недоліки при складанні схеми мають критичне значення та унеможливлюють встановлення істини у справі, а сама Схема, що не відповідає Інструкції-1395, має бути визнана недопустимим доказом. Аналізуючи матеріали адміністративної справи, слід дійти висновку, що працівник поліції під час оформлення ДТП діяв вкрай не професійно з численними порушеннями діючого законодавства, Інстркукції-1395 тощо, не вжив заходів об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, безпідставно склав адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 .. В правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Положенняст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Відповідно в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши письмові пояснення, суддя приходить до наступного.

За ст. 124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що причинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Таким чином, матеріалами адміністративного провадження не встановлено фактичні обставини справи, не визначено об`єктивну сторону та не встановлено суб`єкт адміністративного правопорушення.

Крім того, до матеріалів справи доданий лише протокол про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП та письмові пояснення, що не дають підстав стверджувати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Також, в матеріалах справи відсутні фото, які вказані як додаток до протоколу.

Також, з наданих захисником письмового клопотання та фотографій з місця події, вбачається, що на схемі місця ДТП графічно не зображені, або зображені невідповідно до фактичних обставин такі об`єкти: 1) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям;(у схемі сліди позначені прямолінійні, хоч насправді вони мали дугоподібну форму, та були значно більші довжиною, починалися на узбіччі, а закінчувалися на проїзній частині); 2) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту;(не зафіксовані взагалі, хоч були добре видимі); 3) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів;(суперечать слідовій інформації-розташуванню уламків). Вказані недоліки при складанні схеми мають критичне значення та унеможливлюють встановлення істини у справі, а сама схема, що не відповідає Інструкції-1395, має бути визнана недопустимим доказом.

Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 10.1 ПДР України, згідно з яким: 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до абзацу другого п. 10.4 ПДР України,водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам.

Оскільки водій ОСОБА_1 виконував розворот з відповідного крайнього положення на проїзній частині, він мав обов`язок дати дорогу лише зустрічним транспортним засобам, а відповідно до п. 1.4 ПДР (Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила)мав право розраховувати на те, що інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила та не здійснюють обгін у недозволеному для цього місці.

Виконання розвороту з крайнього положення на проїзній частині відповідно до вимог ПДР водієм ОСОБА_1 та його обов`язок дати дорогу лише зустрічним транспортним засобам, одночасно з забороною водію ОСОБА_2 перетинати суцільну лінію розмітки 1.1 та виконувати обгін у даному місці свідчать про те, що саме дії водія ОСОБА_2 знаходяться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно якого винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь. Суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим. Такі дії будуть свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє посадова особа, що склала Протокол про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП,провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 124, 247, 251, 256, 268, 277, 278, 280 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Якимівський районний суд Запорізької області.

Суддя Тетяна НЕСТЕРЕНКО