ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1134/21

Провадження № 3/293/1595/2021

13 вересня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглядаючи справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

за ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

11.05.2021 відділом поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області відносно ОСОБА_1 складений протокол серії ОБ № 004777 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 004777 від 11.05.2021 убачається, що гр. ОСОБА_1 , 11.05.2021 об 12 годині 50 хвилин, в смт Черняхів по вулиці Ладигіна, керуючи автомобілем Ford Transit Connect, д.н.з. НОМЕР_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітку мову. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився відповідно до встановленого порядку на місці події через прилад «Drager» та відмовився від медичного освідування в Черняхівському ТМО (медичному закладі) із фіксацією спеціальних технічних засобів, а саме нагрудного відеореєстратора, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перед початком розгляду справи про адміністративне правопорушення суд роз`яснив особі, яка притягається до адміністративної відповідальності права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що 04 травня 2021 року під час зупинки працівниками поліції, він не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте, задути в прилад не мав змоги, з причин, що не залежали від його волі, а саме працівниками поліції було лише запропоновано пройти огляд, однак сам прилад «Drager» працівниками поліції наданий не був. Після чого йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився та його було доставлено до Черняхівського ТМО. Разом з тим огляд на стан сп`яніння в Черняхівському ТМО не було проведеного, оскільки був відсутній лікар на робочому місці та у подальшому діями працівників поліції його було схилено до відмови від проходження медичного огляду на стан сп"яніння.

13.09.2021 за вх. 5388 на адресу суду надійшло клопотання від захисника Шпонарського Є.В., згідно якого останній просить матеріали про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП в справі № 293/1134/21 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Клопотання мотивоване тим, що надані матеріали адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 складені в порушення вимоги діючого законодавства, та порядку освідування осіб на встановлення стану алкогольного та (або) наркотичного сп`яніння. Дані зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, а дії працівника поліції грубо порушили норми ст.ст. 254, 256, 266, 268 КУпАП та норми Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Вказує, що відповідно до відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції, з самого початку відео фіксації убачається, що біля власного автомобіля стоїть ОСОБА_1 , а працівник поліції тримає в руках технічний паспорт на автомобіль та водійське посвідчення, що вказує порушення порядку зупинки автомобіля ОСОБА_1 , зокрема не зафіксовано саме моменту зпинки тарнспортного засобу та факиту керування ОСОБА_2 , таким автомобілем, що вказуєна те, що фіксація правопорушення не відбувалась безперервно від його початку иі до кінця.

Звертає увагу, що працівник поліції неодноразовано пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 неодноразово погоджувався, однак з невідомих причин, працівник поліції не проводить вказаний огляд, як того вимагає п.п.4,5,6,7 Інструкції, а продовжував запитувати у ОСОБА_1 чи згодний він пройти огляд на місці. Натомість працівник поліції не вчинив будь-яких дій для проведення такого огляду на місці, а саме не надав ОСОБА_1 прилад "Драгер" для проходження огляду на стан сп"яніння. Такими своїми діями працівник поліції фактично спровокував ОСОБА_1 для відмови від огляду на стан сп"яніння.

Вказує, ОСОБА_1 поліцейський також запропонував пройти медичне освідування в медичному закладі, на що ОСОБА_1 також погодився, після чого поліцейським було вимкнено відеокамеру.

Крім того, третій файл відео з нагрудної камери починається з того, що поліцейський та ОСОБА_1 йдуть по коридору медичного закладу та ведуть бесіду, в ході якої, працівник поліції порушуючи всі норми діючого законодавства, продовжує тиснути на ОСОБА_1 психологічно та фактично змушуючи його відмовитись від проходження огляду. Вказує, що на протязі всього четвертого файлу відео з нагрудної камери поліцейського, останній продовжує психологічно тиснути на ОСОБА_1 .

Звертає увагу, що такі дії працівника поліції прямо свідчать про провокацію з його боку і штучного створення ситуації, в якій працівник поліції намагається притягнути до адміністративної відповідальності особу, завідомо знаючи, що його дії є незаконні, ажде ОСОБА_1 погоджувався на проведення огляду. Зазначає, що отримавши згоду від ОСОБА_1 про проведення огляду на стан сп`яніння, працівник поліції повинен був діяти відповідно до даної інструкції та ст. 266 КУпАП, а не вмовляти його відмовитись, порушуючи закон.

Разом з тим зазначає, що якщо із відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, убачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Таким чином працівник поліції своїми діями грубо порушив вимоги ст.ст. 254, 256, 268 КУпАП та за таких обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення є з грубим порушенням закону та прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав подане до суду клопотання захисника про закриття провадження у справі.

Заслухавши пояснення захисника, ОСОБА_1 , а також дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 004777 від 11.05.2021, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння як такою, що керує транспортним засобом.

Разом з тим, в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив дії, які йому інкриміновані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 004777.

Суд зазначає, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, (далі за текстом - Конвенція про дорожній рух) «Каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Відповідно до п.1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВС України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

У відповідності до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Отже, з об`єктивної сторони дане правопорушення містить три самостійні склади:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а так само і особа, яка відмовилась від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, керувала транспортним засобом, оскільки правопорушення за ст. 130 КУпАП вважають закінченим з того моменту, коли така особа розпочала рух і рухалась на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Таким чином, обов`язковими елементами об`єктивної сторони такого складу правопорушення як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: факт керування транспортним засобом та факт відмови особи, яка керує таким засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до Розділу І п.п. 2-4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно положень ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону від 16.02.2021 № 1231-IX, який набрав законної сили 17.03.2021 року), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Недотримання визначеної законом процедури є наслідком її недійсності, що встановлено ч. 5 ст. 266 КУпАП.

В силу положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, доводячи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейські посилаються на обставини, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також відеозапис, здійснений з нагрудної камери поліцейського, що міститься на оптичному диску, який долучений до матеріалів справи.

Н підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, інспектором ВПД №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області до матеріалів справи долучений диск із відеозаписом події. З відеозапису убачається, що працівниками поліції неодноразово пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального засобу на місці зупинки, на що останній неодноразового погоджувався, однак алкотестер «Drager» ОСОБА_1 так і не було надано. Після чого останнього за його згоди було доставлено до Черняхівського ТМО.

Крім того, при пропозиції поліцейських щодо проведення огляду на стан сп`яніння в Черняхівському ТМО (медичному закладі) ОСОБА_1 знову ж таки неодноразово було надано згоду на такий огляд. Особу, яка притягається до адміністративної відповідальності було доставлено до медичного закладу, однак освідування проведено не було. В медичному закладі ОСОБА_1 повідомив, що він не відмовляється від проходження вказаного огляду, однак як видно із досдідженого судом відоеозапису, працівники поліції своїми діями почали підбурювати останнього до відмови від такого огляду, зокрема , і вказуючи на те, що "Необхідно викликати лікаря".

Отже, з наданого до суду електронного носія (диску з відеозаписом з бодікамер поліцейських) убачається, що працівники поліції своїми діями провокували ОСОБА_1 відмовитися від проведення огляду на стан сп`яніння.

За таких обставин зміст відеозапису та викладені доводи ОСОБА_1 та його захисника, узгоджуються між собою та в сукупності підтверджують пояснення останнього в про те, що огляд на місці зупинки автомобіля та у закладі охорони здоров`я він не пройшов, із причин, які не залежали від нього.

Разом з тим, наданий суду відеозапис є небезперервним, що не надає вичерпної інформації про обставини складання протоколу, оскільки не містить інформації щодо здійснення керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , не містить моменту зупинки працівниками поліції автомобіля під керуванням останнього, не містить інформації про складення проротоколу про адміністравне правопорушення, роз"яснення особі його прав, а також інформації щодо відмови від підпису протоколу, а так само відсутня основна вимога до фіксування правопорушення - безперервність відео фіксації.

Відповідно, наданий на підтвердження відмови ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 004777від 11.05.2021 за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 також сам по собі не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення. При цьому, інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту матеріали справи не містять.

Отже,згідно КУпАП підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння є встановлення та підтвердження належними і допустимими доказами тих, зокрема, обставин, що у водія наявні ознаки відповідного сп`яніння; водій відмовився від проведення огляду у закладі охорони здоров`я і така відмова зафіксована відеозаписом, а за неможливості його здійснення- у присутності двох свідків.

Зважаючи на викладені вище обставини суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо доведеності винуватості необхідно тлумачити на користь особи, яка притягається до відповідальності (ст.62 Конституції України).

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд наголошує, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставинс відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, ч.1 ст. 130, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП , суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області .

Суддя Л.В. Лось