Справа № 309/173/20
Провадження № 3/309/129/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , водія ТОВ «Хуст Бетон», раніше до адміністративної відповідальності не притягувався

за ст. 124 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол , про те що він 27.12.2019 р. о 15 год. 00 хв. в с.Бороняво по вул. Центральній, керуючи автомобілем «ВАЗ 21043», при зустрічному роз`їзді, об`їжджаючи перешкоду, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Черрі Карі» в результаті чого допустив зіткнення з ним, чим порушив п.13.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив суду, що ПДР він не порушував, а порушником фактично є водій автомобіля «Черрі Карі». Зіткнення відбулося не на зустрічній смузі, а фактично на його смузі руху, і саме автомобіль «Черрі Карі» виїхав на зустрічну смугу. Працівники поліції неправильно склали протокол та схему місця ДТП. На схемі взагалі не відображений автомобіль «КАМАЗ», який був перешкодою для його руху. Також водій автомобіля марки «Черрі Карі» був у стані алкогольного сп`яніння.

З даного приводу суд констатує наступне.

Стаття 124 КУпУП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно вимогст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положенням ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно дост.62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст.251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібранні УПП, суддя установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не є дійсною та доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: у т.ч. місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

У той же час, підставами застосування норми закону є скоєння діяння, фактичні обставини якого й зумовлюють її вибір. Коли фактичні обставини діяння й норма права, яка передбачає відповідальність за його скоєння, встановлені правильно, однак неправильно обрана форма закону - застосована не та частина статті закону, чи редакція статті, яка не була чинною на момент порушення, або ж не давала підстав для застосування її зворотної дії в часі, указівка на сам закон, то таке застосування закону про відповідальність є незаконним.

Адже, юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

Уточнювати, відредактовувати протокол з цього питання Суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тим самим, такий недолік автоматично незалежно від доданих до справи матеріалів тягне за собою закриття провадження в останній на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Повертаючись до обставин даної справи суд констатує наступне.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 , об`їжджаючи перешкоду, не надав переваги в русі зустрічному автомобілю. В самому протоколі не зазначено, що це була за перешкода. На схемі ДТП відповідна перешкода, яка згідно протоколу змусила ОСОБА_1 здійснити маневр, не відображена. Однак на фотознімку, долученому до матеріалів справи зафіксовано, що такою перешкодою був автомобіль марки «КАМАЗ», який стояв на узбіччі, на смузі руху ОСОБА_1 , у безпосередній близькості до місця зіткнення, а отже такий автомобіль марки «КАМАЗ» обов`язково повинен був бути відображений на схемі ДТП, чого зроблено не було. Вказане узгоджується з поясненнями ОСОБА_1 та свідчить про те, що на схемі ДТП не відображені всі об`єкти, які мають відношення до аварії чи розташовані поряд, що безперечно ставить під сумнів таку схему ДТП як належний доказ у справі. Також суд звертає увагу на те, що згідно схеми ДТП відстань від місця зіткнення до узбіччя (з лівого боку від напрямку руху автомобіля ОСОБА_1 ) становить 4,10 м, що узгоджується з твердженням ОСОБА_1 про те, що зіткнення відбулося не на його зустрічній смузі руху. Вказане в свою чергу ставить під сумнів твердження у протоколі про ненадання ОСОБА_1 переваги в русі при зустрічному роз`їзді, позаяк з матеріалів справи не можливо достеменно встановити де саме відбулося зіткнення на зустрічній смузі ОСОБА_1 чи вже після його повернення на свою смугу руху після об`їзду перешкоди.

Отже матеріали справи не спростовують пояснення ОСОБА_1 щодо обставин даної ДТП, а тому суд бере до уваги такі неспростовні пояснення, які в свою чергу ставлять під сумнів доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому відповідно до змісту ст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, - закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.