Номер провадження: 33/813/1587/21
Головуючий у першій інстанції Єршова Л.С.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,

з участю:

секретаря судового засідання Стадніченко А.І.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185-14УпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 грн.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів стосовно строку на апеляційне оскарження

На вищевказану постанову суду 19 листопада 2021 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду скасувати та закрити провадження по адміністративній справі.

Також, в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що 05 листопада 2021 року звернулася до суду для отримання копії постанови, але в той день копія ще не була готова, отримати копію постанови змогла лише 15 листопада 2021 року.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05 квітня 2007 року №877-V підставою для позапланового заходу є заява особи де має бути проведена перевірка. Відповідно до Закону, ОСББ мало б отримати копію наказу, посвідчення та мало б ознайомитися із питанням, які ставилися перед перевіркою. І це у випадку коли б ОСББ подало заяву про перевірку. В інших випадках і за цим Законом ОСББ має право не допустити на свою територію будь кого з перевіркою.

Крім того, при винесенні рішення суд першої інстанції не перевірив підстави для проведення перевірки. В справі відсутні копія заяви ТОВ «Бізнес Ренталс» про проведення перевірки, відсутня копія наказу на її проведення, відсутні питання, які мають бути вирішені, що дає підстави вважати про «замовний» характер такої перевірки та підміну документів.

Крім того в 2019 році ДСНС в ОСББ «Будинок на Катерининській» була проведена позапланова перевірка і видано припис, питань до підвалу під час перевірки не було.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

Дослідивши клопотання та матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд, дійшов висновку про задоволення клопотання за таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 29 жовтня 2021 року.

Повний текст оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримала 15 листопада 2021 року, що підтверджується розпискою в матеріалах справи (а.с.42) та 19 листопада 2021 року звернулася до суду запеляційною скаргою.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про поновлення строку на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

В судове засідання суду апеляційної інстанції з`явилася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до абз.1 ч. 10 ст.4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05 квітня 2007 року №877-V (надалі-Закон)посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.

Відповідно до абз.9 ч. 6 ст.7 Закону,у разі створення суб`єктом господарювання перешкод органу державного нагляду (контролю) чи його посадовим особам при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) в акті обов`язково зазначається опис дій чи бездіяльності, що призвели до створення таких перешкод, з посиланням на відповідні норми закону.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД № 015606/355 від 29 вересня 2021 року, ОСОБА_1 29 вересня 2021 року об 11 год.30 хвл. під час організації позапланового заходу державного нагляду приміщень №104 та 105 ТОВ «Бізнес Ренталс» за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 90Б, яке організовано до позапланової перевірки відповідно до листа ТОВ «Бізнес Ренталс» №60/3850 від 13 вересня 2021 року, виданого наказу ГУ ДСНС України в Одеській області № 384 від 16 вересня 2021 року, посвідчення № 217 від 27 вересня 2021 року ОСОБА_1 не допустила до приміщень ТОВ «Бізнес Ренталс» та перешкоджала заходу державного нагляду. Вказаним вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 185-14 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 185-14 КУпАП передбачає відповідальність за створення перешкод у діяльності уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки, пов`язаній з проведенням перевірок.

Вина ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОД № 015606/355 від 29 вересня 2021 року, посвідченням № 217 від 27 вересня 2021 року, актом складеного стосовно неможливості здійснення заходу державного нагляду №188 від 29 вересня 2021 року та іншими матеріалами.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185-14 КУпАП.

Апелянт в своїй апеляційній скарзі вказує на те, що відповідно до Закону, ОСББ повинно було б отримати повідомлення про проведення заходів державного нагляду, а саме: копію наказу, посвідчення та мало б ознайомитися із питанням, які ставилися перед перевіркою, однак суд апеляційної інстанції вважає такі доводи необґрунтованими з таких підстав, що відповідно до матеріалів справи, а саме відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником нежитлових приміщень підвалу №104 та №105 будинку 90 по вул. Катерининській в м. Одесі є ТОВ «Бізнес Ренталс».

Також апелянт вказує, що відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05 квітня 2007 року №877-V підставою для позапланового заходу є заява особи де має бути проведена перевірка,апеляційний суд відхиляє з огляду на те, що підставою для проведення перевірки, у розумінні ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05 квітня 2007 року №877-V є звернення директора ТОВ «Бізнес Ренталс» від 13 вересня 2021 року вх.№60/3850, тобто власника нежитлових приміщень підвалу №104 та №105 будинку 90 по вул. Катерининській в м. Одесі є ТОВ «Бізнес Ренталс».

В апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду.

Позиція апелянта, яку вона висловила в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Також, слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку на підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.С. Комлева