Справа № 644/7674/21
Провадження № 3/644/1805/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 серпня 2021 р. м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря - Коломієць О.В., прокурора Таманова Є.О., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, адреса реєстрації місця проживання та мешкання: АДРЕСА_1 , місце роботи: Державне підприємство «Завод «Електроважмаш», начальник енергетичного цеху №125 (адреса підприємства: пр-т Московський, 299, м.Харків, 61089),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника енергетичного цеху №125 Державного підприємства «Завод «Електроважмаш», згідно п.п.«а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, та згідно абз.15 ч.1 ст.1 цього ж Закону - суб`єктом декларування, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону № 1700-VII, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, а саме 28.05.2021 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт несвоєчасного подання декларації визнав, однак пояснив, що строк подачі був ним пропущений не навмисно, а через відсутність інформації та нагадування уповноважених осіб підприємства, просив призначити покарання передбачене санкцією статті у вигляді штрафу в мінімальному розмірі.

Прокурор підтримав обставини, викладені у протоколі, просив визнати винним правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в мінімальному розмірі.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Так статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що згідно з наказом Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» №890-к від 08.08.2011 року ОСОБА_1 переведено на посаду начальника енергетичного цеху №125 Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» з 10.08.2011 року.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону № 1700-VII особи, посадових осіб юридичних осіб публічного права, які не зазначені у п.1 ч.1 цієї статті, віднесено до суб`єктів, на яких поширюється дія вказаного Закону.

Відповідно абз.15 ч.1 ст.1 Закону № 1700-VII суб`єкти декларування особи, зазначені в п.1, п.п. «а», «в» п.2,п.4 ч.1 ст.3 вказаного Закону, інші особи, які зобов`язані подати декларацію відповідно до цього Закону. Роз`ясненням Національного агентства з питань запобігання корупції від 03.02.2021 №1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» передбачено один із типів декларацій суб`єкта декларування:

- щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

ОСОБА_1 зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік до 00:00 год. 01.04.2021 року.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, 28.05.2021 року о 13:06, тобто несвоєчасно.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, крім пояснень, які останній дав в судовому засіданні, підтверджується наступними доказами, які були досліджені та проаналізовані судом: протоколом про адміністративне правопорушення від 12.08.2021 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів, який складений з дотриманням всіх процесуальних вимог старшим оперуповноваженим в ОВС УСР в Харківській області ДСР НП України капітаном поліції В.Байрачним (а.с.1-7); копією наказу Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» №890-к від 08.08.2011 року, відповідно якого ОСОБА_1 переведено на посаду начальника енергетичного цеху №125 Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» з 10.08.2011 року (а.с.16); копією повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 07.07.2021 року (а.с.13); копією посадової інструкції начальника цеху енергетичного цеху (обліковий шифр 125) (а.с.17-21); витягом з веб/порталу сторінки публічної частини інформаційно-телекомунікаційної системи "Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" з результатами пошуку поданої декларації ОСОБА_1 (а.с.22); копією декларації ОСОБА_1 поданої 28.05.2021 року (а.с.23-26).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За ч.1 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому, суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржувався, зауваження до протоколу ним не вносилися і обставини, викладені в протоколі він не оспорює.

Більш того, декларування це не новація в українській правовій системі. Е-система декларування працює на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції з 2016 року. Дані декларацій, за виключенням персональних, відповідно до чинного законодавства, публікуються для перегляду. Декларування є одним з дієвих антикорупційних інструментів. Станом на день ухвалення Закону України Про запобігання корупції корупція була в переліку основних реальних та потенційних загроз національній безпеці України, стабільності в суспільстві. Зокрема, так було визначено в статті 7 Закону України Про основи національної безпеки України. Громадяни України та особи, які є суб`єктами декларування, мають відкритий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій на сайті НАЗК і будь які питання, що виникають у них з приводу необхідності подання декларації та строків її подачі, вони можуть отримати на офіційному сайті, по телефону гарячої лінії та в існуючих роз`ясненнях, які знаходяться в вільному доступі в інтернеті.

За таких обставин, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а його посилання відносно відсутності інформації щодо необхідності та строків подання декларації, не є обставиною, яка звільняє від відповідальності за вчинення вказаного правопорушення.

Таким чином, поважних причин щодо несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 , який є особою зобов`язаною подати щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, судом не встановлено.

Керуючись ст.33-35 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, під час розгляду даного матеріалу судом не встановлено.

Суд, зауважує, що першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та пов`язаним із корупцією правопорушенням. Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам. Більше того, факт вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією порушує встановлені антикорупційним законодавством вимоги, заборони та обмеження, посягає на встановлений порядок діяльності органів влади та місцевого самоврядування, а також порядок реалізації особами таких органів, наданої їм влади та посадових повноважень, дискредитує органи влади та місцевого самоврядування. Для ефективної боротьби із зазначеним явищем слід не тільки створювати державні інститути, але й усебічно долати толерантне ставлення до нього. Таким чином, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, і суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній так і в необережній формі вини.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, диспозицією ч.1 ст. 172-6 КУпАП форму вини не конкретизовано, як і не передбачено наслідків за вчинене правопорушення, а відтак, вказане правопорушення, може бути вчинено як умисно, так і з необережності, в тому числі через незнання законодавства. Також, суд зауважує, що протидія корупційним та пов`язаним із корупцією проявам, створення атмосфери суспільного неприйняття таких вчинків в сьогоденні є винятково актуальними, і принциповість під час призначення стягнення за порушення вказаної категорії буде істотно сприяти запобіганню злочинам у цій сфері.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази суд визнає належними, допустимими, та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, думку прокурора, який вважав можливим застосувати до правопорушника покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченою санкцією ч. 1 статті 172-6 КУпАП, суд зазначає про наявність правових підстав щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України та накладає на нього стягнення в межах санкції зазначеної статті у вигляді штрафу на користь держави.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з правопорушника в дохід держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ч.1ст.172-6, ст.ст. 33, 283, 284, 40-1 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд,

п о с т а н о в и в :

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП у вигляді штрафув дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 гривен.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Шевченко С. В.