КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/56/2021 Головуючий у першій інстанції - Жук М.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника Мацка М.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 6 місяців.

Згідно з постановою, 12 серпня 2020 року, близько 18 години 42 хвилини в м. Києві по вул. Маршала Тимишенка ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу в русі транспортному засобу "Subaru Forester", НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі руху, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Тобто, ОСОБА_1 порушив пункт 2.3 б, 10.3 ПДР України, чим вчинив дії, передбачені ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не оспорюючи фактичні обставини справи та доведеність його вини, просить змінити постанову в частині стягнення на штраф у розмірі 340 гривень, посилаючись на суворість адміністративного стягнення.

Так, на думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався, обставини, що обтяжують відповідальність у скоєнні ДТП відсутні, вказаним правопорушенням не було завдано тілесних ушкоджень учасникам ДТП, не враховано, що він одружений, на утриманні має малолітнього сина, батьків, які також потребують допомоги, а тому позбавлення його прав керування транспортними засобами унеможливить надання допомоги батькам та забезпечення його сім`ї.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що постанову судді необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 та правильність кваліфікації його дій за ст. 124 КУпАП в апеляції не заперечуються.

Доводи апелянта щодо суворості покарання, суддя апеляційного суду вважає необґрунтованими.

Так, санкція ст. 124 КУпАП передбачає декілька альтернативних видів адміністративних стягнень, які застосовуються судом з урахуванням всіх обставин справи та особи винного.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так, суд першої інстанції, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його ставлення до скоєного, та прийшов до висновку, що його слід піддати адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами у межах санкції ст. 124 КУпАП, оскільки за встановлених обставин цей вид стягнення є необхідним та достатнім для досягнення мети, установленої ст. 23 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 30 КУпАП позбавлення права керувати транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.3 б, 10.3 ПДР України, які є грубими порушеннями вимог ПДР України та призвели до дорожньо-транспортної пригоди з пошкодженням обох транспортних засобів.

Однак, як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, так і в судовому засіданні, ОСОБА_1 , не визнаючи свою провину, вважав, що з його боку порушення вимог ПДР України не було взагалі.

При обранні виду адміністративного стягнення суддя районного суду врахував характер вчиненого правопорушення, а також ставлення ОСОБА_1 до скоєного та постановив рішення про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП.

Вважаю, що суддею районного суду при обранні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення дотримано вимоги ст. 30, 33 КУпАП, відтак підстав для пом`якшення призначеного йому стягнення не вбачаю.

Доводи апелянта щодо відсутності обставин, які обтяжують відповідальність, та наявність певних обставини щодо його сімейного стану не є достатніми підставами для пом`якшення виду стягнення з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та ставлення правопорушника до вчиненого.

Отже, постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 рокущодо ОСОБА_1 необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 11 листопада 2020 рокупро визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська