ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1352/20

Провадження № 3/568/844/21

29 січня 2021 р. м. Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О., розглянувши адміністративну справу, матеріали якої надійшли від Радивилівського відділення поліції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області від 16.01.2002р.,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та вимоги ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені),

встановив:

31.10.2020 року о 23 год. 40 хв. ОСОБА_1 в с.Козин по вул.Берестецька керував автомобілем «Пежо-308» д.н.з. НОМЕР_2 в станіалкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820» ARLK-0044 в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 «А» ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав, вказав що 31.10.2020 року о 23 год. 40 хв. транспортним засобом не керував, а в цей день їздив в машині як пасажир, за рулем був ОСОБА_2 . В нього була домовленість з останнім, що він відвезе його в м.Рівне. Виїхавши за межі с.Козин, ОСОБА_2 згадав, що в іншому одязі забув посвідчення водія, тому зупинив автомобіль, та повернувся по документами. В той час, під`їхали працівники поліції, та повідомили, що в нього на автомобілі не освітлюється задній номерний знак. В подальшому вони запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки на їх думку він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду він не відмовлявся, при цьому пояснював працівникам поліції, що він автомобілем не керував, він лише пасажир. Однак його пояснення, працівниками поліції не було взято до уваги. Отримавши постанову від 01.11.2020 р. за ч.6 ст.121, ч.5 ст.121, ст.125 КУпАП, яку він отримав засобами поштового зв`язку, сплатив добровільно, оскільки вважав, що строк на оскарження пропущено. Працівник поліції показував, йому відео, записане на телефон, де він нібито керує автомобілем, однак зауважень не висловлював, так як вважає дане відео неналежним доказом, оскільки на ньому не має дати та часу зйомки.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Рідченко М.В. в судовому засіданні вказала, що інспекторами патрульної поліції порушено ряд вимог щодо форми протоколу про адміністративне правопорушення, а саме не конкретизовано місце вчинення адміністративного правопорушення (вказано лише населений пункт та вулицю), також в протоколі не вказано результат огляду ОСОБА_1 на стан спаління, що є грубим порушенням ст.256 КУпАП. Також вказала, що ознайомившись із відео файлом, яким міститься на диску, що долучено до матеріалів справи, вважає, що інспектором порушено інструкцію щодо використання алкотестера «Драгер», оскільки під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 палив цигарку. Вказаними технічними характеристиками, перед проведенням тесту, повинно пройти не менше 2 хвилин після паління. Відтак, показник ступеня алкогольного сп`яніння не є достовірним. Просить закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність вини ОСОБА_1 .

Працівник поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив що 31.10.2020року о 23 год. 40 хв. був зупинений автомобіль «Пежо-308» д.н.з. НОМЕР_2 . Причиною зупинки стало, те що на вказаному транспортному засобі не освітлювався задній номерний знак в темну пору доби. За кермом транспортного засобу був ОСОБА_1 , в нього виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер 6820» ARLK-0044 в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . За керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, з порушенням правил користування ременем безпеки, 01.11.2020 р. винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ч.6 ст.121, ч.5 ст.121 та ст.125 КУпАП із застосуванням штрафу в розмірі 170 грн. Відео, що підтверджує факт керування транспортного засобу ОСОБА_1 здійснювалося на його мобільний телефон, так як нагрудну камеру не встиг увімкнути.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив: 01.11.2020 р. приблизно о 00 год.45 хв. його було зупинено працівниками поліції та в його присутності громадянин ОСОБА_1 погодився пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер 6820» ARLK-0044, який в подальшому показав позитивний результат а саме 2,18 % проміле. Після чого працівник поліції склав акт огляду та відповідний адміністративний протокол, в якому він розписався. Інших осіб, які б вказували, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, на місці зупинки транспортного засобу не було.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що в нього була домовленість з ОСОБА_1 , про те, що він завезе його в м.Рівне. Виїхавши з с.Козин, він згадав, що забув посвідчення водія в іншому одязі. Оскільки в селі патрулювали поліцейські, він щоб уникнути відповідальності, зупинив автомобіль на узбіччі, та пішов в село, взяти посвідчення водія. Його не було близько години. Коли він повернувся, біля автомобіля стояв патрульний автомобіль, та поліцейські оформляли протокол про адміністративне правопорушення. Оскільки, протокол вже був складений, його ніхто не слухав, що це він був за кермом вказаного автомобіля. Поліцейські передали йому керування автомобілем.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Рідченко М.В., працівника поліції Мартинюк С.В., свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 складений на бланку відповідного зразка з серійним номером ДПР18 №438268 від 01.11.2020 уповноваженою на те особою начальником СРПП №4 Радивилівського ВП капітаном поліції Мартинюком С.В. (а.с.2).

В протоколі, відповідно до п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст.130 КУпАП, за якою складено протокол.

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Між тим, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу складання протоколу ОСОБА_1 не заявлено.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема тесту на алкоголь за допомогою приладу «Драгер 6820» ARLK-0044, встановлено, що 01.11.2020 року о 00 год. 52 хв. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, з результатом огляду 2,18 % проміле. (а.с.5) Не згоди в результатами огляду, ОСОБА_1 не висловлював.

Заперечення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в судовому засіданні спростовується наявною в матеріалах справи постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАА №870748. Згідно якою ОСОБА_1 притягнутий за ч.5, ч.6 ст.121 та с.125 КУпАП із застосуванням штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.8).

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, окрім повного її не визнання ним в судовому засіданні, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, а тому таке порушення не може бути визнано малозначним.

Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Згідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст.6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9а Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

З зазначених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, яким забороняється керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, відповідно до ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія. Згідно довідки Радивилівського ВП Дубенського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Рівненській області ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_3 виданого 26.12.2015 р. (а.с.3)

При накладенні стягнення суд враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий та сімейний стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, зважаючи на конкретні обставини справи, зокрема, ступінь алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом 2,18 % проміле, що відноситься до сильного алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті Закону у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Інформація щодо наявності пільг встановлених законодавством України в ОСОБА_1 у суду немає, такої інформації він особисту суду не повідомляв.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 24, 33, 35, 130, 221, 251, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортних засобів строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний строк, штраф підлягає примусовому стягненню із ОСОБА_1 в порядку ст. 308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 20 400 грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя В.О. Троцюк