ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 Справа №607/21310/21

Провадження №3/607/9395/2021

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши в м. Тернополі матеріали, які надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 17 листопада 2021 року близько 03 год. 00 хв., за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного, фізичного та економічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою, висловлював словесні образи, чинив моральний та психологічний тиск, штовхав, шарпав, наніс копняк в праве бедро, ловив руками та тиснув за шию, забрав телефон, чим обмежував у спілкуванні із іншими людьми, зачинив у кімнаті, порвав одяг та нижню білизну, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному та фізичному здоров`ю громадянки ОСОБА_2 .

Крім цього, 17 листопада 2021 року близько 03 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 , за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї дружини - громадянки ОСОБА_2 насильство в сім`ї в присутності дитини, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у даному випадку є дитиною, яка постраждала від домашнього насильства, оскільки став очевидцем вищевказаного домашнього насильства, відповідно до п.п.2 п.1 ст. 1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю що відповідно вимог ст. 36 КУпАП, вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи №607/21310/21 (провадження 3/607/9395/2021).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, проте про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе проводити розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 зазначеного вище Закону).

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Також підпунктом 2 пункту 1 статті 1 Розділу І ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, зокрема:

- відомостями, які містяться в протоколах про адміністративні правопорушення серія ВАБ 815761, серія ВАБ 815762 від 17 листопада 2021 року;

- рапортом т.в.о. ст.інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Іваника Д.В. від 17 листопада 2021 року про отримання повідомлення від ОСОБА_4 про те, що сусід з квартири АДРЕСА_3 вчиняє відносно дружини домашнє насильство;

- заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17 листопада 2021 року, в яких описано обставини вчинення 17 листопада 2021 року відносно неї домашнього насильства її чоловіком ОСОБА_1 в присутності їх малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які відповідають обставинам викладеним у протоколах серія ВАБ 815761, серія ВАБ 815762;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17 листопада 2021 року, в яких він підтвердив факт сварки між ним та його дружиною, під час якої ображав її образливими словами, внаслідок чого забрав у неї її мобільний телефон. Даний конфлікт мав місце 17 листопада 2021 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення насильства в сім`ї, тобто вчинення будь яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчинених правопорушень, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого, майновий стан, враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173-2, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП №607/21310/21 (провадження 3/607/9395/2021) та №607/21312/21 (провадження 3/607/9397/2021) в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №607/21310/21 (провадження 3/607/9395/2021).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна