Справа № 648/2981/21
Провадження № 3/648/826/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2021 року смт. Білозерка

Суддя Білозерського районного суду Херсонської області Сокирко Л.М., при секретарі судових засідань Онофрійчук Л.О., з участю прокурора Олешківської окружної прокуратури Херсонської області Шляшенка О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі судових засідань № 4 Білозерського районного суду Херсонської області в смт. Білозерка Херсонської області матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Херсонській області Департаменту стратегічних розслідувань про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Гола Пристань Херсонської області; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; рибовода І-ої категорії Державної установи «Виробничо-експериментальний Дніпровський осетровий рибовідтворювальний завод ім. академіка С.Т. Артющика», за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КпАП України,

в с т а н о в и л а :

Відповідно до наказу першого заступника директора Державної установи «Виробничо-експериментальний Дніпровський осетровий рибо відтворювальний завод ім. академіка С.Т. Артющика» від 3 березня 2014 року № 33 ОСОБА_1 призначено на посаду рибовода І-ої категорії Державної установи «Виробничо-експериментальний Дніпровський осетровий рибовідтворювальний завод ім. академіка С.Т. Артющика».

Відповідно до Статуту Державної установи «Виробничо-експериментальний Дніпровський осетровий рибовідтворювальний завод ім. академіка С.Т. Артющика» ця установа заснована на державній власності, входить до сфери управління Державного комітету рибного господарства України; є юридичною особою публічного права у розумінні положень частини 2 статті 81 ЦК України. Відтак, ОСОБА_1 обіймаючи посаду рибовода І-ої категорії Державної установи «Виробничо-експериментальний Дніпровський осетровий рибовідтворювальний завод ім. академіка С.Т. Артющика» є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Згідно зі статтею 1, підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини 1 статті 3 цього закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному вебсайті Національного агенгства (далі НАЗК) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларацію) за минулий рік за формою, що визначається Національним агенством.

У зв`язку із викладеним вище ОСОБА_1 був зобов`язаний подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік з 1 січня 2021 року до 23:59 год. 31 березня 2021 року включно.

Однак ним таку декларацію подано 30 квітня 2021 року о 10:17 год., тобто несвоєчасно, поза межами строків, встановлених на законодавчому рівні, при цьому він мав фізичну та технічну можливість її подати.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав, надав пояснення, які аналогічні складеному протоколу. Додатково вказав, що вчасно не подав декларацію із власної провини (оскільки був заклопотаний на роботі), навіть не робив спроб щодо своєчасної подачі цієї декларації, незважаючи на те, що всім необхідним для подання декларації він був забезпечений. Вказав, що вперше увійшов до Єдиного державного реєстру декларацій 28 квітня 2021 року, а тільки 30 квітня 2021 року подав декларацію.

Заслухавши ОСОБА_1 , думку прокурора щодо обгрунтованості притягнення його до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно наказу першого заступника директора Державної установи «Виробничо-експериментальний Дніпровський осетровий рибо відтворювальний завод ім. академіка С.Т. Артющика» від 3 березня 2014 року № 33 ОСОБА_1 було призначено на посаду рибовода І-ої категорії Державної установи «Виробничо-експериментальний Дніпровський осетровий рибо відтворювальний завод ім. академіка С.Т. Артющика».

Відповідно до Статуту Державної установи «Виробничо-експериментальний Дніпровський осетровий рибовідтворювальний завод ім. академіка С.Т. Артющика» ця установа заснована на державній власності, входить до сфери управління Державного комітету рибного господарства України; є юридичною особою публічного права у розумінні положень частини 2 статті 81 ЦК України.

Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду рибовода І-ої категорії Державної установи «Виробничо-експериментальний Дніпровський осетровий рибовідтворювальний завод ім. академіка С.Т. Артющика» є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Згідно зі статтею 1, підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та відповідальності, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини 1 статті 3 цього закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини 1 статті 3 зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачені строки подачі декларації.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу IІ Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10 червня 2016 року в редакції від 12 грудня 2019 року № 168/19 «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №959/29089 та 27 грудня 2019 року № 1301/34272 щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини 1 статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Відтак, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік у період з 1 січня 2021 року до 23.59 год. 31 березня 2021 року включно.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується самим ОСОБА_1 , він подав щорічну декларацію 30 квітня 2021 року о 10:17 год., тобто несвоєчасно, поза межами строків, встановлених на законодавчому рівні.

Суд встановив, що ОСОБА_1 мав фізичну та технічну можливість своєчасно подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а поважні причини щодо несвоєчасного її подання відсутні.

Відповідно до послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_1 вперше у 2021 році розпочав роботу в Реєстрі лише 28 квітня 2021 року о 09:00 год.,заповнив усі розділи указаної декларації та о 10:40 год. натиснув кнопку «Зберегти документ», що підтвердив кваліфікованим електронним підписом. Наступного разу ОСОБА_1 продовжив роботу у Реєстрі 30 квітня 2021 року: перевірив повноту заповненої щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік та цього ж дня о 10:17 год. успішно її подав. Тобто, подав поза межами строків, встановлених частиною 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», хоча про строки, порядок та алгоритм подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, був обізнаний.

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відповідно до статті 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Об`єктивна сторона частини 1 статті 172-6 КпАП України встановлює адміністративну відповідальність за порушення вимог щодо вимог фінансового контролю: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, суб`єктивна сторона у формі непрямого умислу частини 1 статті 172-6 КпАП України полягає у тому, що ОСОБА_1 був обізнаний з вимогами фінансового контролю, попереджений про відповідальність за невиконання цих вимог, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», зокрема про строки подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, наслідками за порушення цих вимог, а також про алгоритм необхідних дій в Реєстрі для подання декларації, але свідомо допускав настання негативних наслідків.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, відповідно до статті 1, підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування подав несвоєчасно, без поважних причин, маючи фізичні та технічні можливості.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172-6 КпАП України, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суд урахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, які пом`якшують та обтяжуть відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність правопорушника є його щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника суд не встановив.

З урахуванням викладеного та, діючи в межах санкції частини 1 статті 172-6 КпАП України, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу на користь Держави.

Відповідно до частини 1 статті 40-1 КпАП України у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись статтями 40-1, 172-6 частиною 1, 283-285 КпАП України, Законом України "Про запобігання корупції", Законом України "Про місцеве самоврядування в України",

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КпАП України та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом 10 днів через Білозерський районний суд Херсонської області.

Суддя: Сокирко Л.М.

Постанова набрала чинності____________________________