ЄУН № 336/6340/21
пр. № 3/336/2554/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі захисника адвоката Воронової О.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, який складений 24.07.2021 року, 24 липня 2021 року о 12.31 годині ОСОБА_1 у м. Запоріжжя біля будинку по вул. Чарівна, 155А, керував автомобілем ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп?яніння та на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що вину у скоєнні правопорушення не визнає. По суті пояснив, що він їхав у справах, коли його зупинили працівники поліції та одразу, без попереднього огляду, висунули вимогу проїхати до медичного закладу для перевірки на стан наркотичного сп?яніння. Оскільки наркотичних засобів він не вживав та ознак наркотичного сп?яніння не мав, ОСОБА_1 просив повідомити, які саме ознаки наркотичного сп?яніння, на думку поліцейських, він має, однак, йому цього не повідомили. Вважаючи, що вимог поліцейських була безпідставною, ОСОБА_1 відмовився проходити медичне обстеження, оскільки поспішав.

Захисник в судовому засіданні вказувала, що працівники поліції зупинили автомобіль під керування ОСОБА_1 без будь-яких причин, не провівши жодного огляду висунули звинувачення щодо наявності ознак наркотичного сп?яніння, хоча відеозаписом таких ознак не зафіксовано. Вказуючи, що вимога поліцейських щодо проходження обстеження не ґрунтувалась на фактичних обставинах та була безпідставною, тож порушень з боку ОСОБА_1 не було, у зв?язку з чим захисник просила закрити провадження у справі у зв?язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Судом також переглянутий відеозапис на DVD-R диску, який був наявний в матеріалах справи.

У відповідності до вказаного відеозапису зафіксовано, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції., які запитали водія щодо наявності у нього страхового полісу. Потім працівник поліції запитує у ОСОБА_1 , чи готовий він проїхати до медичного закладу з метою перевірки на стан сп?яніння, на що ОСОБА_1 вказує на готовність пройти обстеження на місці, однак, працівник поліції уточнує, що виявив ознаки наркотичного сп?яніння. Водночас на запитання ОСОБА_1 щодо того, які саме ознаки були виявлені, працівник поліції нічого не вказує, заявляє, що він не лікар. ОСОБА_1 повідомляє, що він не має часу, після чого запис не містить звуку, а лише зображення автомобілю, після чого обставини заповнення протоколу.

При вирішенні питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, суд керується наступним.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху(позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

ЄСПЛ, вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Стаття 130 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом розглядається питання про наявність чи відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення виключно у межах дій, бездіяльності та обставин, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Порядок проведення медичного огляду та проходження такого огляду особою визначені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі по тексту Порядок та Інструкція).

Так, як вказує Інструкція № 1452 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до Порядку № 1103 та Інструкції № 1452 огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Натомість, як можна побачити з відеозапису, поліцейським огляд водія на місці не проводився, акт не складався, а про ознаки перебування водія у стані наркотичного сп`яніння, які були виявлені поліцейським, він водія не повідомив, хоча ОСОБА_1 задавав запитання з цього приводу.

Візуально під час перегляду відеозапису, не виявлено жодної з однак наркотичного сп?яніння, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення: поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, тремтіння пальців рік.

Так, водій ОСОБА_1 спілкується ввічливо, на запитання відповідає послідовно та виконує вимоги працівника поліції, мова водія є розбірливою та зрозумілою, а пальці рук не тремтять, при цьому до складання протоколу водій навіть не виходив з автомобілю.

За таких обставин, суд погоджується з тим, що у працівника поліції не було законних підстав вимагати від водія пройти обстеження на стан сп?яніння у медичному закладі, адже жодних ознак перебування його у стані наркотичного сп?яніння не було.

За таких обставин суд погоджується з доводами сторони захисту про те, що в даному випадку вимога прямувати до медичного закладу та проходити обстеження на стан наркотичного сп?яніння, не була належним чином обґрунтована, адже працівник поліції не зазначив на запитання водія які саме ознаки наркотичного сп?яніння, на його думку, були присутні, а ті ознаки, про які вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, не зафіксовані відеозаписом.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 склад інкримінованого адміністративного правопорушення відсутній, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк