ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/28/21

Провадження №: 3/755/6/21

"09" лютого 2021 р.

м. Київ

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ФОП у період з 28.05.2020 по 24.12.2020 (відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) відображені відповідно до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення згідно із Законом № 530-IX від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» із змінами, внесеними згідно із Законом № 1000-IX від 06.11.2020 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19)», установила:

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) будучи ФОП та здійснюючи свою діяльність 30.11.2020 в студії корисних задоволень ТAIS PLACE за адресою: м. Київ, вул. Аболмасова, 7, офіс 553 не забезпечила дотримання вимог щодо профілактики заходів протидії поширення короновірусної хвороби COVID-19, у наведенному закладі, а саме головним спеціалістом відділу безпеки середовища життєдіяльності Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві ОСОБА_2 під час заходів контролю за дотриманням вимог щодо проведення профілактичних і протиепідемічних заходів на період карантину на території міста Києва, перебуваючи в складі робочої групи Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, встановлено факт не забезпечення закладу дезінффекційним розчином, не проведення вологого прибиранняповерхонь і приміщень із застосуванням дезінфекційних засобів, чим порушила вимоги статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», пункт 7 постанови Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 № 16, що є порушенням правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень КУпАП, не з`явилася.

Забезпечувалося судом і СМС інформування такої особи за номером телефону наявним у справі.

Інформацію про дату, час та розгляд самого провадження даним складом суду розміщувалася на сайті Судової влади цього місцевого суду у розділі інформацію для громадян з найменуванням «ГРОМАДЯНАМ» (https://dn.ki.court.gov.ua/sud2604/).

Разом з тим, ужиті заходи попри їх об`ємність не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на, що Суд, виходячи з вище зазначених правових норм та беручи до те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. у т.ч. постанову ВС від 15 травня 2019 року у справі № 0870/8014/12), вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Вказане узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 14.10.2003 у справі «Трух проти України», від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», від 26.04.2007 у справі «Шевченко проти України», відповідно до яких в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

А тому, Суд дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

У цій ситуації, з наявних фактичних даних, які у ракурсі ст. 251 КУпАП, є доказами, у т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявними в протоколі, а також іншими документами, зокрема опитувальником від 30.11.20 установлено, що головним спеціалістом відділу безпеки середовища життєдіяльності Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві Нестеровим С.В. під час заходів контролю за дотриманням вимог щодо проведення профілактичних і протиепідемічних заходів на період карантину на території міста Києва, перебуваючи в складі робочої групи Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, встановлено факт не забезпечення закладудезінффекційним розчином, не проведення вологого прибиранняповерхонь і приміщень із застосуванням дезінфекційних засобів кожні дві години.

Визначаючись у питанні того, чи є дійсним у діях особи склад адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, який у порушенні вище установлених правил щодо профілактики заходів протидії поширення короновірусної хвороби COVID-19 Суд відмічає таке.

Сама по собі указана стаття наведеного Кодексу не передбачає конкретних порушень правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і їх норм, як ознак адміністративного порушення, що впливають на його кваліфікацію, так її диспозиція є бланкетною - для встановлення ознак об`єктивної сторони складу діяння, передбаченого цієї статтею належить звертатися до аналізу нормативно-правових актів, у яких сформульовано правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і їх норми.

В цій ситуації, указано інспекцією про порушення вимог статті 29 Закону України «Про-захист населення від інфекційних хвороб», пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», пункт 7 постанови Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 № 16, що є порушенням правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно Суд, а би відповісти на питання даного блоку удається до аналізу указаних норм.

Так, ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачає, що урішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Пунтом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» визначено установити карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., N 23, ст. 896, N 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. N 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., N 43, ст. 1394, N 52, ст. 1626).

Пунктом 7 постанови Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 № 16 визначено, що у т.ч. суб`єкт господарської діяльності повинен забезпечити: … вологе прибирання з використанням миючих та дезінфекційних (в кінці зміни) засобів і провітрювання не рідше, ніж кожні 2 години та після закінчення робочого дня/зміни.

При цьому відсутні підстави уважати, що постанова Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 № 16 носить рекомендаційний характер указаних рекомендацій, відповідно і їх порушення в силу їх характеру не може тягнути за собою настання певних наслідків для особи у разі їх недотримання так, як відповідно до пункту 3.1 Протоколу № 58 засідання штабу із ліквідації наслідків надзвичайної ситуації від 21.08.2020, тобто компетентного органу місцевого самоврядування, вирішено продовжити роботу робочих груп із осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, із залученням посадових осіб Головного управління Держпродспоживрлужби в м. Києві.

Пунктом 5 зазначеного протокольного рішення № 58, визначено, що робочі групи забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо проведення профілактичних і протиепідемічних заходів на період карантину (згідно з опитувальником, що додається), викладених у наступних розпорядчих документах: постанова Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2; тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів для кожного окремого виду діяльності, затверджені постановами Головного державного санітарного лікаря України.

Розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків НС від 1.07.2020р. за № 62 визначено особливий порядок проведення профілактичних і протиепідемічних, у тому числі дезінфекційних та інших заходів у місті Києві на час ліквідації наслідків надзвичайної ситуаціїрегіонального рівня, яка відноситься до категорії «Медико-біологічні НС» код 20713 «Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахомнебезпечних інфекційних хвороб».

Загальні вимоги указаного порядку передбачають, що суб`єкти господарювання повинні дотримуватись вимог Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, актів Міністерства охорони здоров`я України, постанов Головного державного санітарного лікаря України, розпоряджень керівника робіт з ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації державного рівня, пов`язаної із поширенням коронавірусної хвороби, рішень Київської міської ради, розпоряджень Київського міського голови та виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), рішень Штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації та розпоряджень керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, інших актів законодавства.

Суб`єкти господарювання керуються у своїй діяльності вміщеними у цьому Особливому порядку загальними вимогами щодо персоналу, дезінфекції, вхідного санітарного контролю та інформування відвідувачів, а також спеціалізованими вимогами щодо конкретних видів діяльності.

У цій ситуації не було дотримано наведених вимог рішень уряду та ОМС.

Таке не виконання рішення і органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами власне і тягне за собою адміністративну відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

Така відповідальність настає для посадових осіб суб`єта господарювання.

А у цій ситуації судом установлено, що особа у відношенні якої складено протокол була ФОП у період з 28.05.2020 по 24.12.2020 тоді, як порушення указане у протоколі мало місце у 30.11.2020, тобто у період коли вона була ФОП.

Відомості про статус ФОП отримано з ЄДР, котрі відображені відповідно до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Також, КАС в постанові від 04.12.20 у справі № 755/10777/20 указав, що з матеріалів справи вбачається, що особа є адміністратором ресторану про що він засвідчив в протоколі про адміністративне правопорушення та в своїх письмових поясненнях, що свідчить про те, що він є відповідальною особою суб`єкта господарювання вказаного закладу.

Тим самим, КАС сформовано орієнтири підтвердження факту наявності у особи статусу відповідальної особи суб`єкта господарювання та у даній справі ці відомості установлено шляхом указаних стандартів сформованих КАС, тобто на підставі відомостей визначених ст. 251 КУпАП, а саме доказом наявним у справі (протокол про адміністративне правопорушення).

Сам протокол складено компетентною особою.

Так, Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів створено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 20 р. № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на Службу, що утвороється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що реорганізуються.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 р. № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» установлено, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.

Відповідно до Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.04.2017 №209, у сфері державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства, Гоаовее управління Держпродспоживслужби в місті Києві, серед іншого, реалізує державну політику у сфері санітарного законодавства, санітарного та благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення (працівників), попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення.

Реалізації такої політики відбувається з урахуванням того, що робочі групи забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо проведення профілактичних і протиепідемічних заходів на період карантину (згідно з опитувальником, що додається), викладених у наступних розпорядчих документах: постанова Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2; тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів для кожного окремого виду діяльності, затверджені постановами Головного державного санітарного лікаря України.

Опитувальних є належним доказом, у розрізі ст. 251 КУпАП, так як прямо передбачений документів чинними актами. Так пунктом 5 зазначеного протокольного рішення № 58 визначено що робочі групи забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо проведення профілактичних і протиепідемічних заходів на період карантину (згідно з опитувальником, що додається), тобто як раз у ньому фіксується факт порушення.

Відповідно є дійсним факт порушення правил карантину, а тому такі дії слід кваліфікувати за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, Суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 44-3 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 44-3, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя постановила:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністратвиного правопорушення пеердабченогоч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення згідно із Законом № 530-IX від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» із змінами, внесеними згідно із Законом № 1000-IX від 06.11.2020 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID19)» та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривні 00 копійок.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені КодексомУкраїни про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-294 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

С у д д я Оксана БІРСА