Справа № 490/6677/21
Провадження № 33/812/395/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Колосовою О.М.,

за участю захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сорочана Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Сорочана Є.В. на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм «Халіман-Україна», номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Новомосковським МВ ГУМВС України Дніпропетровської області 13.12.2011 року, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення - 17 000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ 147149 від 22 липня 2021 року ОСОБА_1 о 00 год 08 хв керував транспортним засобом "Mitsubishi Lancer", д.н.з. НОМЕР_3 в м. Миколаєві по проспекту Центральному, в районі будинку № 135, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водій в установленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Drager» на місці зупинки чи проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння), та піддано штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , адвокат Сорочан Є.В. просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що він як захисник, до судового засідання не був ознайомлений з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, тому суд не міг брати цей запис до уваги при ухваленні рішення; на невідповідність як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він складений у відсутності особи, яка притягується до відповідальності; акт огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд до медичного закладу також складався у відсутності ОСОБА_1 , тому є неналежним доказом та не міг братись до уваги судом; на порушення інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» в частині проведення огляду на стан сп`яніння без залучення для фіксації цієї обставини двох свідків.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП одним із складів правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами особами, у тому числі, у стані алкогольного сп`яніння, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

За положеннями пунктів 1.3, 1.6, 1.7 розділу І та положеннями розділу ІІ Інструкції №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, з фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких записів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

З протоколу та пояснень працівників поліції вбачається, що 22 липня 2021 року працівниками поліції ГУНПУ в Миколаївській області за проїзд перехрестя пр. Центральний - вул. Садова в м. Миколаєві на заборонений жовтий сигнал світлофора був зупинений транспортний засіб автомобіль "Mitsubishi Lancer", д.н.з. НОМЕР_3 .

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що на пропозицію поліцейського водій ОСОБА_1 надав посвідчення водія та вийшов з машини. Мав нестійку ходу, порушення мови та координації рухів.

Як вбачається з відеозапису, працівником поліції водію запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у закладі охорони здоров`я. На що ОСОБА_1 , нібито для того, щоб зателефонувати адвокату, сів в автомобіль, проте поїхав з місця зупинки.

Наздогнати автомобіль під керуванням ОСОБА_1 працівникам поліції не вдалось.

Пізніше транспортний засіб було виявлено на прилеглій до будинку № 26 по пр. Центральному території. Встановити місце знаходження водія не виявилось можливим.

На місці виявлення транспортного засобу о 00 год 55 хв працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

У ході здійснення судом провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.

Згідно із статтею 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення, на думку суду відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено виявлені у ОСОБА_1 на момент зупинки його автомобіля поліцейським ознаки стану алкогольного сп`яніння, а також зазначено, що огляд він пройти відмовився.

Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколу відеофайлах, зокрема, як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом безпосередньо перед зупинкою, так і пропозицію поліцейського пройти огляд та відмову від такого огляду з боку ОСОБА_1 , яка виявилась у втечі з місця зупинки після спілкування з поліцейським і неодноразових пропозицій останнього пройти огляд ОСОБА_1 , що утворює склад правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вважає, що у даному випадку мала місце пасивна форма відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 прямої відмови від проходження огляду не висловлював, проте фактично вчиняв дії, спрямовані на уникнення огляду на стан сп`яніння. При цьому водій у зухвалий спосіб порушив законні вимоги працівників поліції, самовільно залишивши місце зупинки та продовживши керування транспортним засобом.

Висновок про можливе перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння ґрунтується на поясненні працівника поліції, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення та на відеозапису з нагрудної камери поліцейського, з якого достеменно вбачається, що ОСОБА_1 має нестійку ходу, порушення мови та координації рухів.

Зі скаргами чи позовами про неправомірність дій працівників поліції ОСОБА_1 не звертався.

Посилання апелянта на те, що суд не повинен був брати до уваги відеозапис, оскільки до судового засідання з ним не був ознайомлений адвокат, суд оцінює критично, оскільки сам факт не ознайомлення з відеоматеріалом, не свідчить про його недостовірність як доказу, в розумінні статті 251 КУпАП.

Довод апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського не дозволяє зробити висновок про нетверезий стан водія, не заслуговує на увагу, оскільки ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за відмову пройти огляд на стан сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Той факт, що камерою поліцейського зафіксований саме ОСОБА_1 , ні він сам, ні адвокат не оспорюють.

Посилання на те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений без участі ОСОБА_1 та йому не були роз`яснені права при складанні протоколу не впливають на правильність постановленого судом рішення, оскільки з наявних у справі матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснювались наслідки відмови від проходження огляду у вигляді складання протоколу про адміністративне правопорушення і направлення його в суд.

Між тим, саме ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на уникнення від участі у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому зазначене свідчить про його бажання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

За такого, обставини справи, встановлені на підставі наявних у ній доказів, забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів у доведеності факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто - порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Враховуючи суспільну небезпеку правопорушення та його характер, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування по суті правильного рішення суду першої інстанції не встановлено, а відтак апеляційна скарга повинна бути залишена без задоволення.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Сорочана Єлисея Васильовича залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О. Тищук

Повна постанова складена 9 грудня 2021 року