Справа № 755/2513/21
Провадження №: 3/755/2013/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Федосєєв С.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Дніпровського УП ГУНП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

23 січня 2021 року о 22 год. 45 хв. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє психологічне, економічне та фізичне насильство доньки ОСОБА_2 та дружини ОСОБА_1 , а саме: побив, погрожував, виганяв з квартири, висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив порушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_1 у судовому засіданні показала, що її чоловік ніде не працює, вживає алкогольні напої. В цей день, 23.01.2021 року, ОСОБА_1 її ображав, принижував та побив, розгромив пів квартири до приїзду працівників поліції. Вона хотіла поїхати засвідчити побої, однак її запевнили, що це можливо зробити лише після направлення слідчого. Додала, що після конфлікту у неї та у дочки були синці. Донька, яка намагалась захистити матір також постраждала, оскільки ОСОБА_1 її відштовхнув, вона вдарилась.

Потерпіла ОСОБА_2 , в порядку ч.1 ст. 214 КУпАП, з дозволу та в присутності матері - ОСОБА_1 , повідомила суду, що 23.01.2021 року її батько - ОСОБА_1 був п`яний, кидався на маму, а вона її захищала.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з`явився, свою вину не визнав та показав, що приїхавши додому 23.01.2021 року, його дружина - ОСОБА_1 випила та почала кричати, щоб він переписав на неї квартиру. Зазначив, що дружину не бив і нікуди не виганяв. Коли приїхали працівники поліції він просив у них адвоката для надання пояснень.

Захисник ОСОБА_1 , адвокат Полущенко Д.Г. зазначив, що протокол не відповідає вимогам ст. 268 КУпАП, відсутні пояснення ОСОБА_1 щодо протоколу. Вважає, що вина ОСОБА_1 не доведена та просив закрити справу. Зазначив, що причиною правопорушення є квартира, яка є спільною власністю подружжя.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Згідно ст. 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Turkey) no. 33401/02 від 09 червня 2009 року Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також зазначив, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливішим є наявність ефективних механізмів їхньої реалізації.

Відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення за ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Крім того, обов`язковими ознаками складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП України є те, що особою, потерпілою від насильства в сім`ї, може бути лише член сім`ї, діяння обов`язково повинно бути протиправним, яке призвело або могло призвести до порушень прав члена сім`ї.

З матеріалів справи вбачається, що потерпілою є дружина та донька ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №385001 від 24.01.2021 року, поясненнями ОСОБА_1 даними під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та показами ОСОБА_2 , яка допитана з дотриманням вимог ч. 1 ст. 214 КУпАП, рапортом.

Виходячи з викладеного, враховуючи обставини правопорушення, дані про особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що даній особі слід призначити адміністративне стягнення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді громадських робіт це буде справедливе стягнення, достатнє для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 30-1 КУпАП громадські роботи полягають у виконанні особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Відповідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно ст. 4 ч. 5 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, з огляду на викладене, характер зробленого правопорушення і керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 214, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.4 Закону України "Про судовий збір", суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя: