Справа № 467/1139/21
Провадження № 3/467/401/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Кукурудзи О.М.,

особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працює, 28 жовтня 2021 року притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2021 року о 21 годині ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 вчинила відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 дії психологічного характеру, які виразилися в нецензурній лайці, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров"ю потерпілого, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП визнала та пояснила суду, що дійсно того дня лаяла сина через те, що він пішов гуляти о 21 годині та не повернувся ночувати додому. Але нецензурною лайкою на сина не сварилася.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 450607 від 1 грудня 2021 року щодо ОСОБА_1 вказаним вимогам відповідає.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з диспозицією частини 2 статті 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї полягає в умисному вчиненні особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті: будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно пунктом 14 статті 1 цього Закону психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У матеріалах справи наявні докази об`єктивного характеру, які підтверджують в діях ОСОБА_1 наявність обставин, передбачених диспозицією частини 2 статті 173-2 КУпАП.

З пояснень особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що наявні в матеріалах справи, вбачається, що вона проживає разом зі своїм сином ОСОБА_3 . 28 листопада 2021 року о 21 годині син прийшов додому взяв книжки та телефон і пішов до знайомих. Після того вона була вдома та не цікавилася де її син, сина не ображала та не душила.

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_4 від 28 листопада 2021 року, того дня в вечірній час товариш її сина ОСОБА_5 прийшов до них та розповів як його мати лаялася брутальними словами та душила. Протягом останнього місяця ОСОБА_3 періодично ночує в неї вдома через те, що вдома холодно, мати його не годує та не дбає.

Також в матеріалах справи наявні пояснення свідка ОСОБА_6 , з яких вбачається, що він товаришує з неповнолітнім ОСОБА_2 та того дня був присутній при сварці ОСОБА_3 з його матір2ю ОСОБА_7 , яка ображала сина та душила, коли той прийшов додому за підручниками. Того дня ОСОБА_8 ночував у ОСОБА_4 .

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 450607 від 1 грудня 2021 року, 28 листопада 2021 року ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 дії психологічного характеру, які виразилися в нецензурній лайці, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров"ю потерпілого.

Підстави, які б давали можливість вважати, що вищевказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.

Зазначені докази у своїй сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яке виразилося у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру, вчинене повторно.

У відповідності до ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення у відношенні правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 278-280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і призначити їй стягнення у вигляді адміністративного штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Строк пред`явлення документа до виконання 3 (три) місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд.

Суддя Т.М. Кологрива