Постанова

Іменем України

25 листопада 2021 року

Смт Краснопілля

Справа № 578/1285/21

Провадження № 3/578/694/21

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області КОСАР А. І. розглянула в залі суду в смт Краснопілля Сумської області справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, за частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та

Установила:

Гр. ОСОБА_2 15 листопада 2021 року о 17.30 год., повторно протягом року, перебуваючи в п`яному вигляді на АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї стосовно свого батька ОСОБА_3 , у ході якої висловлювався на адресу останнього нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, завдавши шкоди його психічному здоров`ю.

24.11.2021 розгляд справи не відбувся у зв`язку з неналежним повідомленням ОСОБА_2 про час та місце слухання справи. Розгляд справи відкладено на 11.15 год. 25.11.2021.

ОСОБА_2 до суду не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, згідно поштового повідомлення судова повістка 25.11.2021 «вручена особисто», про причину неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення проведення судового засідання не надійшло.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті.

Суд звертає увагу на те, що в своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

За матеріалами справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 є особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Останній був присутній при складенні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, підписав його, отримав копію та був ознайомлений з місцем та датою розгляду справи, що підтверджується особистим підписом у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому ОСОБА_2 надав письмові пояснення за змістом яких пояснив, що вчинив зі своїм батьком ОСОБА_3 сварку, в ході якої виражався в адресу останнього нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, вину визнав, претензій не має.

Разом з тим, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності будучи обізнаною про розгляд справи в суді першої інстанції, не продемонструвала належної сумлінності у захисті своїх власних інтересів, не цікавилась її розглядом. Це свідчить про невиконання особою своїх процесуальних обов`язків.

Суддя уважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у ній доказів за правилами статті 268 КУпАП.

Згідно з частиною другою статті 173-2 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з даних порушень.

Вина ОСОБА_2 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 681094 від 15.11.2021, Протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_4 .

Доказів же, що спростовували б винність порушника в порушенні вимог Закону, суду не надано.

Тому, з огляду на викладене, вина ОСОБА_2 доведена і його дії суддя кваліфікує за частиною другою статті 173-2 КУпАП як повторно протягом року вчинення домашнього насильства за ознакою статті: умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого; як невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суддя не вбачає.

Санкцією частини другою статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Враховуючи викладене, у відповідності до вимог статті 33 КУпАП вважаю за можливе піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у виді громадських робіт у межах частини другої статті 173-2 КУпАП. Підстав для застосування іншого виду стягнення суддя у справі не вбачає.

Крім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає до стягнення судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн.

Керуючись статтями 40-1, 252, 268, 283 285, 289, 294, 317 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і піддати його за цим законом адміністративному стягненню у виді 40 / сорока / годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору, які зараховуються до Державного бюджету України ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, код одержувача за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок одержувача IBAN: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 02000).

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А. І. КОСАР