провадження № 33/824/4866/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності Швець Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою захисником - Швець Юлією Вікторівною, на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , керівника політичної партії «Нова», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-21 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнановинним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.212-21 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн.. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 , адвокат - Швець Юлія Вікторівнаподала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закритиу зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушенням норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що керівник політичної партії не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-21 КУпАП. Висновки суду першої інстанції, апелянт вважає не мотивованими. Відмова у клопотання про закриття провадження по справі не обґрунтована. Суд не надав правової оцінки аргументам наведеним у клопотанні. В оскаржуваному судовому рішенні не вказано нормативно-правовий акт, яким встановлена відповідальність керівника партії за вказане адміністративне правопорушення. Суд неправомірно посилається на норми Положення, які не підлягають застосуванню до даних відносин.

В судовому засіданні захисник просив апеляційну скаргу задовольнити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 07.05.2021 керівник політичної партії «Нова» ОСОБА_1 подав до Національного агентства з питань запобігання корупції Звіт політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за І квартал 2021 року з неповнотою зазначеної у звіті інформації. Так, 16.11.2020 Партія подала до Міністерства юстиції України заяву щодо державної реєстрації юридичної особи - громадського формування та інші документи для державної реєстрації змін до відомостей про Партію. 04 лютого 2021 року було здійснено реєстрацію змін відомостей про членів керівних органів Партії.

Однак у Звітах за IV квартал 2020 року та за І квартал 2021 року відсутні відомості про спонсорський внесок на підтримку Партії та/або фінансові зобов`язання на користь фізичних чи юридичних осіб, що здійснили оплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації змін до відомостей про Партію, що є порушенням вимог пункту 1 розділу ІІІ Положення про порядок подання Звіту політичної партії про майно, доходи і зобов`язання фінансового характеру, затвердженого рішенням НАЗК від 28.07.2016 № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2016 за № 1185/29315, пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 19.12.2019 № 410-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо запобігання і протидії політичної корупції», ч. 9 ст. 17 Закону України «Про політичні партії в Україні», відповідальність за що передбачена ст. 212-21 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, вважав, що у діях керівника партії ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-21 КУпАП, а саме порушення встановленого порядку подання Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, оскільки ОСОБА_1 є керівником Партії та за його особистим підписом Звіти Партії з неповнотою зазначеної інформації було подано до НАЗК.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 212-21 КУпАП передбачена відповідальність за порушення встановленого порядку подання фінансового звіту про надходження і використання коштів виборчого фонду, звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру у виді штрафу, але при цьому вказаною статтею не передбачено на кого може бути накладено штраф.

Отже,у тексті статті 212-21 КУпАП не визначений суб`єкт адміністративного правопорушення, який може бути підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу, передбаченому санкцією цієї статті.

Системний аналіз норм глави 2 «Адміністративне правопорушення і адміністративна відповідальність» та ст. 27 КУпАП дають підстави вважати, що суб`єктами у справах про адміністративні правопорушення можуть бути фізичні особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства), посадові особи та юридичні особи.

Таким чином, якщо виходити з аналізу об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-21 КУпАП, то суб`єктом цього правопорушення може бути особа, на яку чинним законом покладено обов`язок подання фінансового звіту про надходження і використання коштів виборчого фонду, звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру.

Обов`язок подати до НАЗК звіт політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру покладено на політичну партію, що передбачено ч.7 ст. 17 Закону України «Про політичні партії України».

При цьому, пунктом 1 розділу ІІ Положення про порядок подання Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, затвердженого рішенням НАЗК від 28.07.2016 р. № 2 також передбачено подання звіту саме політичною партією.

Тобто за відсутності у ст. 212-21 КУпАП прямої вказівки на осіб, які є суб`єктами правопорушення, виходячи з аналізу об`єктивної сторони правопорушення, враховуючи вимоги ч.7 ст. 17 Закону України «Про політичні партії України» та п.1 Розділу ІІ Положення про порядок подання Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру щодо обов`язку політичної партії подавати звіт про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, а також враховуючи можливість застосування до юридичної особи на підставі ч.1 ст. 27 КУпАП адміністративного стягнення у вигляді штрафу, можна дійти висновку про те, що суб`єктом правопорушення у даному випадку може бути політична партія, яка є юридичною особою з моменту її державної реєстрації.

А відтак, суд вважає, що до відповідальності, передбаченої ст. 212-21 КУпАП, за порушення порядку подання фінансового звіту про надходження і використання коштів виборчого фонду, звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру у вигляді штрафу може бути притягнута юридична особа - політична партія, а фізична чи посадова особи не можуть бути суб`єктом правопорушення за вказаною статтею.

Згідно зі ст. 14 КУпАПпосадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил в сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи охорони здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Так, якщо керівника політичної партії вважати посадовою особою, то для вирішення питання щодо можливості притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 212-21 КУпАП, необхідно з`ясувати чи входить до службових обов`язків керівника політичної партії виконання дій, які складають об`єктивну сторону вказаного адміністративного правопорушення.

Разом з тим, положеннями Закону України «Про політичні партії України» не передбачено обов`язку керівника політичної партії подавати звіт про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру (ч.7 ст. 17 цього Закону передбачено, що звіт у паперовій формі подається за підписом керівника партії, засвідченим печаткою політичної партії, що відноситься до порядку оформлення документу, а не обов`язку подачі документу до НАЗК).

Також, не передбачено обов`язку керівника політичної партії подавати до НАЗК звіт про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру й іншими нормативно-правовими документами.

Зокрема, у Положенні про порядок подання Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, затвердженого рішенням НАЗК від 28.07.2016 р. № 2 відсутня норма, яка б зобов`язувала керівника політичної партії подавати до НАЗК звіт (по аналогії з ч.7 ст. 17 Закону України «Про політичні партії України» у п.1 розділу ІІ Положення передбачено, що керівник партії підписує звіт у паперовій формі).

Отже, в силу вимог ст. 14 КУпАП ОСОБА_1 , як керівник політичної партії не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-21 КУпАП, і як посадова особа.

Згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-21 КУпАП, то в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції вказаного не врахував та дійшов помилкового висновку про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-21 КУпАП.

Поряд з цим, апеляційний суд під час перегляду справи звертає увагу на наступне.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення….

Зі змісту протоколу від 09 серпня 2021 року вбачається, що за результатами аналізу Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за І квартал 2021 року, поданого до Національного агентства з питань запобігання корупції 07.05.2021 політичною партією «Нова», встановлено неповноту інформації, відображеної у Звіті.

Так, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.02.2021 здійснено зміну відомостей про членів керівних органів громадського формування. Однак у Звіті Партії відсутні відомості про спонсорський внесок на підтримку Партії та/або фінансові зобов`язання на користь фізичних чи юридичних осіб, що здійснили оплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації змін до відомостей про Партію.

У зв`язку з цим, Національне агентство листом від 10.06.2021 № 53-08/43250/21 направило запит до Партії щодо порушеного питання з метою надання інформації та копій підтвердних документів.

Листом від 01.07.2021 №01/0721 (вх. № 07/55167/21 від 08.07.2021) Партія повідомила, що на позачерговому з`їзді Партії 10.11.2020 прийнято рішення про зміну заступника Голови Партії. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» та Порядку державної реєстрації фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особа Партія 16.11.2020 подала до Міністерства юстиції України заяву щодо державної реєстрації юридичної особи - громадського формування та інші документи для державної реєстрації змін до відомостей про Партію. Таким чином, документи для здійснення державної реєстрації змін подані Партією в IV кварталі 2020 року.

Водночас 19.01.2021 Партія отримала від Міністерства юстиції України лист із| доданим рішенням про зупинення розгляду документів, поданих для державної: реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У зв`язку з цим зміну відомостей про членів керівних органів громадського формування здійснено 04.02.2021.

Однак у Звіті Партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за IV квартал 2020 року відсутні відомості про спонсорський внесок на підтримку Партії та/або фінансові зобов`язання на користь фізичних чи юридичних і осіб, що здійснили оплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації змін до відомостей про Партію, що є порушенням абзацу другого пункту 1 розділу III Положення про порядок подання Звіту політичної партії про майно, доходи, і зобов`язання фінансового характеру, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 28.07.2016 № 2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2016 за № 1185/29315.

Оскільки політичні партії до початку функціонування електронної системи подання та оприлюднення звітів відповідно до положень пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 19.12.2019 №410-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо запобігання і протидії політичній корупції» подавали звіти про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру в порядку та спосіб, визначені Законом України «Про політичні партії в Україні» в редакції, що діяла станом на 18.10.2019, відсутність відомостей про спонсорський внесок на підтримку Партії та/або фінансові зобов`язання на користь фізичних чи юридичних осіб, що здійснили оплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації змін до відомостей про Партію є порушенням частини дев`ятої статті 17 Закону України «Про політичні партії в Україні» (в редакції, що діяла на день опублікування Закону України від 19.12.2019 № 410-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо запобігання і протидії політичній корупції»).

При цьому, складаючи протокол про адміністративне правопорушення уповноважена особа вказала, що «Зазначене порушення є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 21221 Кодексу України про адміністративні правопорушення.»

Поряд з цим, резюмуючи суть вчиненого правопорушення, зазначила «Звіти Партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за IV квартал 2020 року та за І квартал 2021 року подані до Національного агентства за підписом керівника Партії ОСОБА_1 , який згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є керівником Партії, а відтак ОСОБА_1 підтвердив достовірність інформації, відображеної у Звітах. Таким чином, ОСОБА_1 порушив встановлений порядок подання Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, за що статтею 21221 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність»

Ухвалюючи судове рішення суд першої інстанції встановив, що 07.05.2021 керівник політичної партії «Нова» ОСОБА_1 подав до Національного агентства з питань запобігання корупції Звіт політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за І квартал 2021 року з неповнотою зазначеної у звіті інформації.

Так, 16.11.2020 Партія подала до Міністерства юстиції України заяву щодо державної реєстрації юридичної особи - громадського формування та інші документи для державної реєстрації змін до відомостей про Партію. 04 лютого 2021 року було здійснено реєстрацію змін відомостей про членів керівних органів Партії.

Однак у Звітах за IV квартал 2020 року та за І квартал 2021 року відсутні відомості про спонсорський внесок на підтримку Партії та/або фінансові зобов`язання на користь фізичних чи юридичних осіб, що здійснили оплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації змін до відомостей про Партію, що є порушенням вимог пункту 1 розділу ІІІ Положення про порядок подання Звіту політичної партії про майно, доходи і зобов`язання фінансового характеру, затвердженого рішенням НАЗК від 28.07.2016 № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2016 за № 1185/29315, пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 19.12.2019 № 410-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо запобігання і протидії політичної корупції», ч. 9 ст. 17 Закону України «Про політичні партії в Україні», відповідальність за що передбачена ст. 212-21 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що обвинувачення у скоєнні правопорушення стосується однієї і тієї ж події, а саме: подання відповідних документів для здійснення державної реєстрації змін, яке було у листопаді 2020 року, тобто у 4 кварталі 2020 року, а 04.02.2021 було здійснено зміну відомостей про членів керівних органів громадського формування, тобто у 1 кварталі 2021 року.

При цьому, дане звинувачення є неконкретизоване, оскільки у протоколі відсутня чітка і конкретна інформація, коли ж саме, на думку контролюючого органу, у даному випадку партія, відповідно до вимог закону повинна була вчинити дії у яких звинувачується - у 4 кварталі 2020 року, коли подали документи на реєстрацію, чи у 1 кварталі 2021 року, коли відповідно зміни були затверджені.

Отже, при перегляді справи апеляційним судом встановлено, що формулювання обвинувачення у викладеній в протоколі формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ст. 212-21 КУпАП, що позбавляє особу, щодо якої складено протокол, можливості ефективно захищатися від пред`явленого обвинувачення (порушено право на захист) і робить неможливим об`єктивний розгляд справи.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому суд не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи вказані факти в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що судове рішення про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності постановлено з порушенням норм матеріального права, а відтак підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником - Швець Юлією Вікторівною - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-21 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження в справі - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Березовенко Р.В.