Справа № 344/8303/21
Провадження № 33/4808/550/21
Категорія ч. 2 ст. 172-7 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою захисника Голуба Григорія Степановича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення: за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - штраф в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот ) гривень; за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - штраф в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень; на підставі ст. 36 КУпАП визначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень. Стягнуто судовий збір.

Захисник Голуб Г.С. в інтересах ОСОБА_1 просить в апеляційній скарзі, крім іншого, поновити строк на оскарження постанови. Посилається на те, що ОСОБА_1 постанову не отримував і сам по її отримання попередньо не звертався, оскільки не передбачав жодних наслідків прийняття такої постанови, окрім як сплати штрафу. ОСОБА_1 , будучи обманутим працівниками правоохоронних органів, не користувався правовою допомогою, не отримував правову допомогу при розгляді справи у суді, тому відповідно не знав та не міг знати про наслідки своїх дій, коли він визнавав свою вину, не міг знати про те, що його дії не носять ознак правопорушення пов`язаного з корупцією. Проте простим чином виконавши прохання працівників поліції для виконання ними плану по протоколах, визнав свою вину, оскільки був глибоко переконаний у тому, що, окрім штрафу, більше жодних правових наслідків до нього не може бути застосовано. Проте, ситуація склалася по іншому, його відсторонили від посади, занесли до реєстру корупціонерів, безпосередні керівники апелянта притягують його до дисциплінарної відповідальності, і тепер ОСОБА_1 змушений усіма способами та засобами захищати своє право на працю, право на справедливий судовий розгляд, право на отримання належної правової допомоги, а також захищати своє ім`я, честь та гідність. ОСОБА_1 протиправно та незаконно притягнутий до відповідальності за правопорушення, якого не вчиняв.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді враховую наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Оскаржену постанову винесено 11 червня 2021 року, цей день є початком перебігу десятиденного строку для подання до апеляційного суду скарги на неї, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, що триває до 21 червня 2021 року включно.

Апеляційну скаргу захисник Голуб Г.С. в інтересах ОСОБА_1 подає, як вбачається зі штампу суду, 13 серпня 2021 року, відповідно до суду першої інстанції апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови судді.

В той час, апелянтзаявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Однак, перевіривши доводи захисника Голуба Г.С. в інтересах ОСОБА_1 в частині пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, доходжу висновку про відсутність поважних причин пропуску десятиденного строку з дня винесення постанови згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП на подачу апеляційної скарги.

Згідно з матеріалами справи її розглянуто в суді першої інстанції 11 червня 2021 року за участю ОСОБА_1 , тому йому було достовірно відомо про винесення суддею рішення за результатами розгляду справи, порядок і строки оскарження постанови судді.

Проте, будь-яких підтверджених доказами доводів, які б дозволяли дійти обґрунтованого висновку про об`єктивні перешкоди здійснити апеляційне оскарження постанови у встановлений законом строк, захисник Голуб Г.С. не наводить.

Наслідки прийняття оскарженої постанови для ОСОБА_1 , за відсутності доказів існування обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість оскаржити постанову у встановлений законом строк особисто чи залучити для цього захисника, не залежали від волевиявлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та виникли протягом строку, який пропущено, не можливо визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

Звертаю увагу, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, доводи щодо законності, обґрунтованості оскарженого рішення не перевіряються, оскільки така оцінка може бути дана тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року (заява № 23436/03), суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Враховую, що необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України, так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

З огляду на наведене, в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді належить відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Також необхідно роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою з обґрунтованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, з долученням відповідних доказів.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику Голубу Григорію Степановичу, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - захиснику Голубу Григорію Степановичу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло