Справа № 274/554/21
Провадження №3/0274/450/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Базюк Ю.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Міської служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичів, розлученої, що має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

29.01.2021 на розгляд до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення з протоколом № 5 від 29.01.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП.

Згідно протоколу, 23.01.2021 ОСОБА_1 не надала можливості батькові спілкуватися з дітьми, чим допустила невиконання рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 20.08.2020 № 183 про встановлення способу участі у вихованні дітей.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винуватою себе не визнала. Пояснила, що такого не було, діти самі відмовилися зустрічатися з батьком, оскільки втомилися. 23.01.2021 вона з дітьми приїхали від бабусі. До неї зателефонував колишній чоловік ОСОБА_2 та повідомив, що зараз він під`їде, щоб вона одягнула дітей, він піде з ними погуляти. ОСОБА_2 був на емоціях, виражався до неї нецензурними словами. У відповідь вона запропонувала ОСОБА_2 запитати в дітей, чи хочуть вони йти з ним гуляти. З`ясувати чи хочуть діти йти гуляти з ним гуляти, ОСОБА_2 доручив їй. Вона не вимикаючи телефон, запитала в старшого сина ОСОБА_3 , чи хоче він погуляти з батьком. Син відмовився, пояснивши тим, що втомився та хоче залишитися вдома. Почувши відповідь сина, ОСОБА_2 образився, зі словами: "не хочу бачити ні тебе, ні твоїх дітей" поклав слухавку. Більше їй ОСОБА_2 в той день та на наступний не телефонував. Через декілька днів до неї подзвонили з соціальної служби та повідомили, що ОСОБА_2 написав на неї заяву за невиконання рішення органу опіки та піклування.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 суду повідомив, що в нього з дітьми тісний батьківський контакт. Після розлучення діти хотіли з ним бачитися, а колишня дружина цим маніпулювала, що змусило його звернутися до органу опіки та піклування. 23.01.2021 він зателефонував ОСОБА_1 та повідомив, що хоче погуляти з дітьми. Однак ОСОБА_1 відповіла, що діти його бачити не хочуть і поклала слухався. Надалі він неодноразово телефонував колишній дружині та дітям, але ОСОБА_1 свій телефон та телефон дітей поставила на переадресацію, тому він їм додзвонитися не зміг.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вивчивши матеріали справи, суд доходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП з таких підстав.

За з змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Диспозиція ч. 5 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Права та обов`язків батьків і дітей регулюються Сімейний кодекс України.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 КУпАП).

Згідно змісту ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, орган опіки та піклування, за заявою того з батьків хто проживає окремо, визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання (ст. 159 СК України).

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, надано суду лише протокол про адміністративне правопорушення, копію рішення виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 20.08.2020 № 183 про встановлення способу участі у вихованні дітей, копію заяви ОСОБА_2 про те, що 23.01.2021 ОСОБА_1 відмовила йому у побаченні з дітьми, мотивуючи відмову тим, що діти не мають бажання з ним бачитися, письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що 23.01.2021 до неї дійсно телефонував колишній чоловік ОСОБА_2 , агресивно та вживаючи нецензурні слова вимагав зібрати дітей, щоб він міг з ними погуляти, однак діти від зустрічі з батьком відмовилися. Розмову з дітьми по телефону чув ОСОБА_2 , це його роздратувало. ОСОБА_2 повідомивши, що більше не хоче спілкуватися ні з нею, ні з дітьми поклав слухавку, а в подальшому відключив телефон.

Будь - яких інших доказів (пояснень свідків, дітей, тощо), які могли б підтвердити викладені в протоколі обставини, до протоколу не долучено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 дали покази аналогічні заяві та письмовим поясненням, від допиту в судовому засіданні малолітніх дітей категорично відмовилися.

Таким чином, при оформленні матеріалів цієї справи посадовими особами органу опіки та піклування не було зібрано і в ході судового розгляду не встановлено достатніх доказів того, що ОСОБА_1 23.01.2021 діяла всупереч інтересам дітей, умисно перешкоджала спілкуванню батька з дітьми, не виконуючи рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дітей.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ч. 5 ст. 184, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Ю.П. Базюк