Справа №150/577/20
Провадження №3/150/1/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Кушнір Б.Б., розглянувши матеріали, що надійшли з Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце роботи не повідомив, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2020 року о 17 годині 00 хвилин в с. Сокіл по вул. Чапаєва (Молодіжна) водій мотоблока ОСОБА_1 керував з ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт перебування в стані алкогольного сп`яніння. Суду показав, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», однак, заперечив факт відмови від проходження медичного огляду, а навпаки наполягав на проведені медичного огляду, просив в поліцейського включити камеру, щоб підтвердити даний факт в протоколі. Під час складання протоколу відмовився від підпису в протоколі, оскільки було темно, а працівники поліції не забезпечили належного освітлення для надання заперечень щодо обставин, викладених в протоколі. Окрім того, заперечив наявність свідків під час складання протоколу.

На підтвердження своїх показів ОСОБА_1 забезпечив явку свідка ОСОБА_2 , якого просив допитати в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суду показав, що 11 листопада 2020 року він проходив по вул. Чапаєва (Молодіжна) в с. Сокіл після 17 години вечора, бачив двох поліцейських біля ОСОБА_1 , який перебував на мотоблоці і розмовляли вони на підвищених тонах. Крім поліцейських і ОСОБА_1 більше людей чи автомобілів не бачив. Декілька хвилин спостерігав за даними подіями й пішов, поліцейські і ОСОБА_1 залишились на дорозі. Чув, як поліцейські пропонували проїхати ОСОБА_1 до лікарні, однак чи поїхали вони свідку невідомо.

Також ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив клопотання про виклик в судове засідання свідків, підписи яких містяться в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Викликаний в судове засідання свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суду показав, що восени 2020 року інспектори патрульної поліції Чернівецького ВП, зупинили його машину і запропонували бути свідком того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер». Після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, йому працівниками поліції було запропоновано проїхати в лікарню, на що ОСОБА_1 також відмовився. Після чого працівники поліції записали його дані в протокол та дали підписатись. Підпис в протоколі підтвердив. Також вказав, що при роз`ясненні ОСОБА_1 права пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні був присутній ще один свідок. На запитання суду чи ОСОБА_1 пропонував працівникам поліції пройти медогляд і чи працівники поліції відмовились, зазначив, що таких обставин пітвердити не може, оскільки не чув, щоб працівники поліції відмовляли ОСОБА_1 пройти медогляд.

Свідок ОСОБА_4 , викликався в судове засідання шляхом надіслання на його адресу судової повістки, однак конверт із судовою повісткою повернувся до суду із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повному обсязі підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності та співставленні, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення: серії ДПР18 №461358, складеним 11.11.2020 начальником СРПП №1 Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Кушнір В.О., відповідно до вимог КУпАП за участю двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного сп`яніння, якими підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я Чернівецька ЦРЛ, від 11.11.2020;

- показами свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні підтвердив факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та факт відмови від освідування на стан сп`яніння в медичній установі;

- показами свідка ОСОБА_2 , явку якого в суд забезпечив ОСОБА_1 , який підтвердив факт пропонування працівниками поліції проїхати ОСОБА_1 до лікарні для перевірки стану алкогольного сп`ягніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У ст. 266 КУпАП зазначається, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Якщо водій ухилився від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

У п. 8. Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 за № 1103, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (аналогічні положення зазначені в п. 6 Розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доводиться в повному обсязі протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №461358, який судом визнано належним та допустимим доказом, поясненнями свідків, та іншими долученими до адмінматеріалів доказами в їх сукупності та співставленні.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

У відповідності до ПП ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, суди не вправі застосовувати стягнення у виді позбавлення керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Однак, враховуючи, що у протоколі про вчинення адміністративного правопорушеня та в матеріалах справи відсутні відомості про наявність посвідчення водія у ОСОБА_1 , а також враховуючи заперечення ОСОБА_1 про наявність у нього посвідчення водія, тому суд позбавлений можливості застосувати до останнього санкцію ст. 130 ч. 1 КУпАП, в частині позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, в судовому засіданні доведено, що правопорушник ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому, з врахуванням вимог ст. 33 цього ж Кодексу, а саме, характеру вчинених правопорушень, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, на підставі ст. 36 ч. 2 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність призначення стягнення в межах санкції ст.130 ч.1КУпАП - у виді сплати штрафу в дохід держави. Даний вид адміністративного стягнення згідно ст. 23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобіганню вчинення нових правопорушень правопорушником.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.7, 9, 130, 247, 251, 254, 256, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 копійок.

Відповідно до ст.ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Дана постанова може бути оскаржена згідно статей 287-289 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.Б. Кушнір