Номер провадження 3/521/8412/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

за участю секретаря судового засідання Філозофенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов адміністративний протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи вбачається наступне, 26.08.2021 року о 05 годині 10 хвилин в м. Одеса, по вул. Сірова, 49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки Т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest №7510 та проведення такого огляду у мед закладі. Чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», за що відповідальність передбачено ч. 1 ст. 130 КУаАП.

За даним фактом інспектором 2 роти, 2 батальйону, 1 взводу полку УПП в Одеській обл. Мазур В.В. у відношенні ОСОБА_1 був складений протокол серії ААБ № 046541 від 26.08.2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1, ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. п. 2.5, 2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором Мазур В.В. надано до суду такі докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 046541 від 26.08.2021 року, пояснення особи, відносно якої складено протокол не зазначені. Свідки не залучались. Вказано, що від підпису протоколу особа, яка вчинила адміністративне правопорушення - відмовилась;

-відеозаписи додані до матеріалів адміністративної справи, які містяться на з`ємному носієві оптичному диску, з яких вбачається, що транспортний засіб «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак « НОМЕР_1 » перебуває у нерухомому стані, а саме стоїть припаркований на узбіччі вулиці, працівники поліції здійснюють дії направленні на оформлення протоколу;

-направлення на огляд водія т/з ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння б/н складений о 06.45 хв. 26.08.2021 року (підпис посадової особи, яка склала дане направлення відсутній), з якого вбачається, що у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби МВС, виявленні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Оремо зазначено, що огляд не проводився - відмовився.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, викликався в судове засідання відповідно до вимог чинного законодавства. Разом з цим, суд вважає, що ОСОБА_1 достовірно знав про час та місце розгляду судом адміністративної справи відносно нього за протоколом серії ААБ № 046541 від 26.08.2021 року про адміністративне правопорушення.

16.09.2021 року до суду надійшло клопотання (вх. №43452) з якого вбачається, що ОСОБА_1 свою вину у скоєнні даного адміністративного правопорушення не визнає, вважає що працівниками патрульної поліції безпідставно складено стосовно нього протокол, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУаАП.

Крім того, ОСОБА_1 скористався своїм правом надати до суду письмові пояснення (вх. № 43452 від 16.09.2021 року) з яких вбачається, що 25.08.2021 року, у вечірній час, а саме близько з 20 години 00 хвилин, разом із його дружиною ОСОБА_2 вони перебували в гостях у знайомих за адресою: м. Одеса, по вул. Розумовська. Приїхали вони туди на автомобілі марки TOYOTA LAND CRUISER державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_2 . Перебуваючи у квартирі знайомих, у ОСОБА_1 погіршилося самопочуття і він став наполягати на тому щоб вони з дружиною поїхали до дому, але остання не бажала цього, вона хотіла ще залишитися у друзів, поспілкуватися з ними тощо. Через це непорозуміння у них з дружиною виник конфлікт, в результаті якого він вийшов на вулицю і сів у машину, а дружина залишилась у квартирі друзів. Через погане самопочуття він, увімкнувши габаритні вогні на даному автомобілі, перебуваючи у салоні автомобіля, став чекати свою дружину. Через кілька хвилин до нього під`їхали працівники патрульної поліції, один із яких, підійшовши до нього, поцікавився причиною, по якій він там перебуває та чи все у нього в порядку, на що він відповів поліцейському патрульної поліції що все у нього в порядку і що він чекаю свою дружину. На цьому їх розмову з поліцейським патрульної поліції було вичерпано, вони поїхали далі, а він продовжував чекати в автомобілі на дружину. Приблизно через годину після цього дружина прийшла до нього, сіла за кермо автомобіля, а він пересів на переднє пасажирське сидіння. Перед тим як продовжити рух далі він, проявляючи невдоволення поведінкою своєї дружини, став пред`являти їй претензії ще і за те, що йому довелося її довго чекати в автомобілі. Продовжуючи розмову, з дружиною на підвищених тонах, вони поїхали у напрямку свого місця проживання, при цьому автомобілем керувала дружина, а він знаходься на передньому пасажирському сидінні так як погано себе почував. Даний конфлікт продовжувався навіть під час руху автомобіля, що відволікало його дружину від керування транспортним засобом, а тому, в решті решт, на вулиці Сірова, на його чергову вимогу, вона зупинилася у правого краю проїжджої частини, забрала ключ від автомобіля, вийшла і пішла у напрямку місця проживання, залишивши його одного в салоні автомобіля. Стан його здоров`я погіршився ще більше, він відчував що у нього збільшувався тиск, а тому вирішив трохи полежати в автомобілі, відкинувши спинку сидіння трохи назад. Разом із цим, він став телефонувати дружині щоб вона повернулася що найменше для того щоб закрити автомобіль, але відповіді так і не було. Через деякий час, а саме близько 5 години ранку до нього знову приїхали ті самі поліцейські патрульної поліції, які стали вимагати від нього документи, що посвідчують особу а також, посвідчення водія і свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля. Як на підставу зазначених вимог поліцейський посилався на те, що він керував даним транспортним засобом у темну пору доби з неосвітленим державним номерним знаком. На такі дії поліцейських пояснив що даним транспортним засобом не керував, ним керувала дружина, яка через виниклу між нами конфліктну ситуацію, пішла до дому, залишивши його в автомобілі самого, при цьому забрала з собою ключ від автомобіля, а документів на вказаний автомобіль у нього при собі не має так як він є взагалі пасажиром, а тому і посвідчення водія він пред`являти не зобов`язаний. Після цього, дані поліцейські патрульної поліції Одеської області стали обшукувати його, перевіряючи кармани одежі, задавати провокуючі питання з метою отримання від нього пояснення що саме він, а не дружина керувала даним автомобілем, але він продовжував пояснювати даним поліцейським що автомобілем не керував і ніяких протиправних дій не вчиняв. Такі розмови з поліцейськими патрульної поліції тривали близько години, а потім, коли уже настав ранок, вони примусили його сісти у їх службовий автомобіль, на якому вони приїхали до одного із відділів поліції міста Одеси, де поліцейські продовжували задавати йому ті самі питання, при цьому, користуючись тим, що він не можу додзвонитися до своєї дружини, пропонували попросити її прибути до віділку для з`ясування обставин даної справи, а саме підтвердження, або спростування пояснень в частині хто саме керував даним автомобілем, вона, чи він. Тривалий час дружина не відповідала, але в решті решт вдалося до неї додзвонитися і вона, дізнавшись про ситуацію, яка склалася, дуже швидко прибула на місце, де підтвердила що не ОСОБА_1 , а саме вона керувала даним автомобілем. Дані поліцейські патрульної поліції явно були не вдоволені таким поворотом справи, а тому, продовжуючи свої протиправні дії, діставши із багажника іншого патрульного автомобіля газоаналізатор Драгер, стали пропонувати пройти тест на предмет вживання алкоголю. Розуміючи що дії даних поліцейських є не законними, спробував їм пояснити що не керував автомобілем, а тому проходити огляд на стан сп`яніння не зобов`язаний. Дружина в цей час перебувала поруч, підтверджувала слова, але дані поліцейські патрульної поліції на це належним чином не реагували, повідомивши що у разі відмови від проходження саме мною огляду на стан сп`яніння, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення по ст.130 ч. 1 КУпАП.

У судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 Татаровський В.Ю., який підтримав пояснення ОСОБА_1 подані до суду (вх. № 43452 від 16.09.2021 року), просив суд залучити до справи нотаріально посвідчені письмові пояснення свідка ОСОБА_2 та допитати її в судовому засіданні в якості свідка. Вважав, що провадження по даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУаАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_2 , попереджена про кримінальну відповідальність відповідно до ст. ст. 384, 385 КК України за надання завідомо неправдивих свідчень, яка пояснила, 25.08.2021 року близько 20 години 00 хвилин, разом із чоловіком ОСОБА_1 перебували в гостях у знайомих за адресою: м. Одеса, по вузі. Розумовська. Приїхали вони туди на автомобілі марки TOYOTA LAND CRUISER державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Перебуваючи у квартирі наших знайомих, у чоловіка ОСОБА_1 погіршилося самопочуття і він став наполягати на тому щоб вони з ним поїхали до дому, але вона хотіла ще залишитися у друзів, поспілкуватися з ними тощо. Через це непорозуміння у них з чоловіком виник конфлікт, в результаті якого він вийшов на вулицю, а вона залишилась у квартирі наших друзів. Приблизно через годину після цього вона прийшла до автомобіля, в якому очікував ОСОБА_1 , вона сіла за кермо автомобіля, а ОСОБА_1 пересів на переднє пасажирське сидіння. Вони поїхали у напрямку свого місця проживання, при цьому автомобілем керувала саме вона, а чоловік ОСОБА_1 знаходився на передньому пасажирському сидінні, так як погано себе почував. Під час руху автомобіля у них з чоловіком виник конфлікт, що відволікало її від керування транспортним засобом, а тому, в решті решт, на вулиці Серова, вона зупинилася у правого краю проїжджої частини, забрала ключ від автомобіля, вийшла і пішла до дому, а ОСОБА_1 залишився сам в салоні автомобіля. Разом із цим, ОСОБА_1 багато раз телефонував їй на мій мобільний номер телефону, але я на нього була сердита і тому на його дзвінки не відповідала, увімкнула на телефоні беззвучний режим і лягла спати.

Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст.7 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що обов`язок по збиранню доказів покладається на особу (органи), які складають протокол про адміністративне правопорушення і оформляють відповідний матеріал. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2.5, 2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз положень вищевказаних актів законодавства, дає підстави прийти до висновку, що установлення наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння встановлюється виключно двома способами, а саме за допомогою спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я під час проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, вищезазначеної Інструкції та Порядку, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле в крові.

Відповідно до п.п.6,7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 11.11.2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція №1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Досліджуючи протокол про адміністративне правопорушенняААБ № 046541 від 26.08.2021 року складеного працівниками Національної поліціївідносно ОСОБА_1 не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, з використанням спеціального технічного пристрою або у медичному закладі відповідно до встановлено законом порядку.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано направлення на огляд водія т/з ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння б/н складений о 06.45 хв. 26.08.2021 року, однак підпис посадової особи, яка склала дане направлення відсутній.

Вказані обставини викликають сумніви в дотриманні процедури огляду водія на стан сп`яніння, передбаченої чинним законодавством.

Крім того, при перегляді відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками Національної поліції судом не встановлено факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Згідно дослідженого судом відеозапису з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції, вбачається, що транспортний засіб «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак « НОМЕР_1 » перебуває у нерухомому стані, а саме стоїть припаркований на узбіччі вулиці, працівники поліції здійснюють дії направленні на оформлення протоколу.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п. п. 2.5, 2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 «Правил дорожнього руху», водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, при перегляді відеозапису, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками Національної поліції не вбачається, що саме ОСОБА_1 був водієм автомобіля «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак « НОМЕР_1 », оскільки факт керування ним даним автомобілем не зафіксовано на відеота навпаки вбачається, що зазначений транспортний засіб перебуває в нерухомому стані.

Кім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показала, що 26.08.2021 року, а саме після 20 годині ночі, вона прийшла до автомобіля, в якому очікував ОСОБА_1 , саме вона сіла за кермо автомобіля, а ОСОБА_1 пересів на переднє пасажирське сидіння. Вони поїхали у напрямку свого місця проживання, при цьому автомобілем керувала саме вона, а чоловік ОСОБА_1 знаходився на передньому пасажирському сидінні, так як погано себе почував. Під час руху автомобіля у них з чоловіком виник конфлікт, що відволікало її від керування транспортним засобом, а тому, в решті решт, на вулиці Серова, вона зупинилася у правого краю проїжджої частини, забрала ключ від автомобіля, вийшла і пішла до дому, а ОСОБА_1 залишився сам в салоні автомобіля.

Таким чином, даним відеозаписом, показами свідка та поясненнями ОСОБА_1 надані до суду та які збереглися на відео записах досліджених в судовому засіданні, в повному обсязі спростовуються обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 046541 від 26.08.2021 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що ОСОБА_1 керував 26.08.2021 року о 05 годині 10 хвилин в м. Одеса, по вул. Сірова, 49, транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не може бути достатні доказом вчинення ОСОБА_1 , правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, а так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (в даному випадку частина 1 статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння, крім того необхідно враховувати, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту. Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП України характеризується умисною формою вини.

Відсутність однієї із зазначених ознак, свідчить про відсутність складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 27 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Таким чином, знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, оскільки у інспектора поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були відсутні будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку можливо було встановити наявність в діях останнього адміністративного правопорушення та його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставилось в провину ОСОБА_1 , а тому необхідно уважати, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 130, 247, 283-285, 289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.С. Леонов