Справа № 524/9676/21
Провадження 3/524/3254/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2021 суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиз Андрій Вікторович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 877338, 05.10.2021 року о 16 годині 44 хвилин, в АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 чіплявся до громадян, які знаходились в магазині, також виражався нецензурною лайкою в бік громадян, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 у вчиненому вину не визнав, та пояснив, що дійсно, в той день він прибув у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою купівлі товарів для домашніх тварин, а саме корму для кота.

Під час вибору бажаного товару, до приміщення вказаного магазину зайшла невідома йому особа (жінка) разом з собакою, яка була без вдягнутого намордника. Оскільки собака без намордника, на його переконання, така обставина свідчила, що собака дружелюбна до оточуючих. Він перепросив цю жінку, чи може він погладити собаку. Йому відповіли, що неможна, оскільки вона може вкусити. На що він задав слушне запитання: «Якщо собака може вкусити, то чому вона без вдягнутого намордника?» І також повідомив, що у випадку, коли собака покусає, тобто спричинить заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, то за це є відповідальність, яка передбачає чималий штраф та обов`язкову конфіскацію тварини.

У зв`язку з таким запитаннями та зауваженнями, присутні продавці та ця жінка ( почали висловлюватися на кшталт Ты что слишком умный? На що він повідомив, що справа не в цьому, але є певний закон, який передбачає обов`язок надягати на собаку намордник, більш того, якщо хазяїн собаки знає, що вона може вкусити іншу особу. Після чого, йому повідомили, що зараз викликають охорону. Оскільки в своїх діях він не вбачав порушень будь-якого закону, та упевнений в своїй правоті, він повідомив, що буде очікувати охорону, щоб незалежні особи розсудили конфлікт.

Після приїзду охорони, їм було повідомлено вказані обставини, і вони зауважили, що будь-які порушення відсутні. Та запропонували продавцям, якщо вони бажають, викликати поліцію.

Після приїзду поліції, він їм також повідомив вказані обставини, та неодноразово їм повторював, що їх викликали лише через те, що він хотів погладити собаку, на підставі чого стався конфлікт, жодних порушень він не допускав. Поліція вказані пояснення до уваги не взяли, і згодом склали протокол про вчинення правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП визначає положення, щодо забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення.

Так, цією статтею передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Формулювання обвинувачення у викладеній в протоколі формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки, не містить відомостей про те, що чіпляння було образливим , як це інкримінується ОСОБА_1 ..

ОСОБА_3 розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Конкретні прояви правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП різноманітні. Таке розмаїття законодавець визначив терміном «інші подібні дії».

Наведене порушення є істотним, оскільки викладена у протоколі суть правопорушення не містить усіх ознак складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 у той час як відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини суд не має права самостійно редагувати таку фабулу адміністративного правопорушення на шкоду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суду не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив дії які можна охарактеризувати як образливе чіпляння .

Крім того , суд зазначає, що саме по собі виклад фабули в протоколі з кваліфікуючою ознакою «нецензурна лайка», не є безумовним доказом порушення громадського порядку і спокою громадян, за умови відсутності інших доказів по справі на підтвердження вказаних дій ОСОБА_1 , виходячи з того, що учасники події не заперечували факту того, що між ними виник конфлікт, який виник на ґрунті спору щодо знаходження собаки без вдягнутого намордника у громадському місці .

Між тим, об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

З системного аналізу діючого законодавства вбачається, що суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до дестабілізації стану суспільства.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

Відсутність відомостей, які б підтверджували той факт, що дії ОСОБА_1 порушували нормальні умови для праці, спокійну обстановку суспільного життя або відпочинку людей, виключає таку кваліфікуючу ознаку дрібного хуліганства як прояв неповаги до суспільства або порушення громадського порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010, передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Санкція ст. 173 КУпАП в тому числі передбачає стягнення у вигляді адміністративного арешту, тобто фактичного позбавлення волі, в зв`язку з чим до даної справи, мають застосовуватись вказані вище гарантії ст. 6 Конвенції.

У справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18.01.78 року, "Коробов проти України" від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, уповноважена посадова особа, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом".

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення .

Відповідно до ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 279, ст.ст. 280, 283-285,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Андрій МАЛТИЗ