ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2021 Справа №607/12851/21

Провадження №3/607/5985/2021

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 13 липня 2021 року близько 21 год. 40 хв., перебуваючи в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої співмешканки - ОСОБА_2 в присутності малолітнього сина ОСОБА_3 , внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному чи психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства».

Крім цього, 11 липня 2021 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на вулиці поблизу Тернопільської ЗОШ №29, що по вул. Вишневецького, 10, м. Тернопіль вчинив стосовно своєї колишньої співмешканки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_3 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Також, ОСОБА_1 13 липня 2021 року о 21 год. 40 хв., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , вчинив стосовно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: чинив моральний, психологічний тиск та переслідував, чим міг завдати шкоду психічному здоров`ю.

Приймаючи до уваги факт, що в провадженні судді знаходиться три справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю що відповідно до ст. 36 КУпАП, вони мають бути об`єднані в одне провадження та їм слід присвоїти номер справи №607/12851/21 (провадження 3/607/5985/2021).

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав та вказав, що нецензурною лайкою в сторону ОСОБА_2 не висловлювався та не погрожував їй фізичною розправою, не переслідував її.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 зазначеного вище Закону).

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена наступними доказами.

До протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАБ №473399 від 13 липня 2021 року, серії ВАБ №474487 від 15 липня 2021 року, серії ВАБ №473460 від 13 липня 2021 року долучено: заяву ОСОБА_2 від 13 липня 2021 року, яка просить притягнути до адміністративної відповідальності її колишнього співмешканця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 13 липня 2021 року о 21 год. 40 хв. вчинив щодо неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: чинив психологічний тиск на неї та її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; письмові пояснення ОСОБА_2 від 11 липня 2021 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка потерпіла ОСОБА_2 , будучи попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідома неправдивих показів, суду пояснила, що 11 липня 2021 року ОСОБА_1 мав зустріч зі своїм сином ОСОБА_3 в період часу з 12 год. по 17 год. Вона, ОСОБА_2 , разом з малолітнім сином ОСОБА_3 та ОСОБА_1 о 12 год. 30 хв. вийшли на прогулянку. ОСОБА_1 запропонував піти в парк, на що вона відмовилась. Перебуваючи в трьох на майданчику, ОСОБА_1 почав її ображати нецензурними словами, погрожував викинути в смітник, забрати в неї дитину, що вона більше його (дитину) не побачить та буде боятися вийти з дому. Також зазначила, що ОСОБА_1 постійно чинить на неї в присутності їх малолітнього сина психологічний тиск та погрожує їй фізичною розправою. Погрози ОСОБА_1 про вчинення щодо неї фізичної розправи вона, ОСОБА_2 , сприймає реально, оскільки останній неодноразово приїжджав з своїми друзями, переслідує її. Все це відбувається в присутності їх малолітнього сина, після чого дитина його відштовхує, щоб він йшов. Крім цього, малолітній ОСОБА_3 відмовляється з ОСОБА_1 йти на вулицю, після побачень з батьком він погано спить, стає агресивним.

Також, 13 липня 2021 року в час побачення з батьком ОСОБА_3 спав, тому їх побачення не відбулося. Вона з сином вийшла на прогулянку пізніше, близько 21 год. Під час прогулянки вони побачили ОСОБА_1 , якого син злякався. Після цього, вона, ОСОБА_2 разом з дитиною направилися йти додому, однак ОСОБА_1 їх переслідував та ображав нецензурними словами, залякував, що забере дитину, не звертав уваги на її слова, у яких вона просила його за ними не йти. Тому близько 21 год. 40 хв. вона викликала поліцію. Спілкування сина з ОСОБА_1 негативно відображається на його здоров`ї. Крім цього, ці події негативно впливають на її психологічне здоров`я. Вона на вулиці постійно озирається, боїться, що побачить ОСОБА_1 , стала дратівлива.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 будучи попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідома неправдивих показів, суду пояснила, що 11 липня 2021 року о 15 год. 30 хв. закінчила роботу та зателефонувала до дочки ОСОБА_2 , яка повідомила про те, що викликає поліцію, оскільки ОСОБА_1 ображає її нецензурної лайкою, погрожує фізичною розправою. Коли вона, ОСОБА_4 , приїхала додому - дочка з внуком та ОСОБА_1 перебували на вулиці. Після чого, останній почав її з дочкою обзивати нецензурною лайкою, дитина не хотіла з ним гратися, він його не пускав, йшов за ними. Після таких побачень внука з батьком ОСОБА_1 , дочка плаче, здригається від найменших звуків, що спричиняє останній психологічну травму. Крім цього зазначила, що ОСОБА_1 погрожував доньці кинути її в сміттєвий бак, ці події відбуваються в присутності дитини. Щодо подій 13 липня 2021 року свідок ОСОБА_4 вказала, що в час відвідувань ОСОБА_1 дитина спала і не хотіла йти на прогулянку. Вона разом з донькою та внуком вийшли на прогулянку пізніше, коли поверталися додому дитина почала бігти до своєї мами - ОСОБА_2 і ховатися. В цей момент вона, ОСОБА_4 , побачила, що йде ОСОБА_1 , який почав обзивати дочку та переслідувати протягом часу, коли вони йшли додому. Дочка просила ОСОБА_1 йти до додому, заперечувала, щоб він за нею йшов, однак він казав, що він робить, що хоче.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідома неправдивих показів, суду пояснив, що 11 липня 2021 року близько 13 год. мав зустрітися з ОСОБА_1 біля школи №29, щоб віддати ключ, проте він запізнився. Коли підходив до школи №29 почув, як ОСОБА_1 розмовляє з жінкою на підвищеному тоні, яка його ображала. Зазначив, що ОСОБА_1 поводив себе адекватно, намагався уникнути конфлікту. Свідок вказав, що початку конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 він не бачив, однак за час, коли він був присутній ОСОБА_1 не висловлювався в сторону ОСОБА_2 нецензурною лайкою та не погрожував її.

В цілому пояснення свідка ОСОБА_5 не спростовують факти домашнього насильства, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення та підтверджені потерпілою ОСОБА_2 , оскільки він не був очевидцем усіх подій 11 липня 2021 року, а тому не може однозначно ствердити про відсутність протиправних дій з боку ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні, в якості доказу, надала 2 компакт диски, на яких містяться відео- файли із спілкуванням ОСОБА_1 з сином та нею 11 липня 2021 року. Посилання сторони захисту на недопустимість цих доказів через відсутність відомостей щодо дати проведення відео зйомки суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються самими відео файлами, на яких наявні відомості про те, що запис здійснювався 11 липня 2021 року.

Переглянувши зазначені відео, судом встановлено, що 11 липня 2021 року ОСОБА_1 , під час спілкування із ОСОБА_2 , висловлюється в її сторону нецензурною лайкою, обзиває її та погрожує фізичною розправою. Ці все відбувається в присутності його малолітнього сина. В процесі спілкування ОСОБА_1 намагається маніпулювати почуттями дитини, принизити його матір. Зазначені дії ОСОБА_1 суд розцінює як психологічне насильство щодо ОСОБА_2 , а враховуючи, що вона є його колишньою співмешканкою, такі дії кваліфікуються як домашнє насильство.

За таких обставин, перевіривши надані докази на предмет належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів на предмет достатності для прийняття рішення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчинених правопорушень, обстановку їх вчинення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, вік дитини, яка постраждала від домашнього насильства, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 36 КУпАП України, у виді штрафу.

Саме таке стягнення, на думку суду, буде слугувати належною мірою відповідальності за вчинене, а також зможе запобігти вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 36, 173-2, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП №607/12851/21 (провадження 3/607/5985/2021), №607/12852/21 (провадження 3/607/5986/2021) та №607/12853/21 (провадження 3/607/5987/2021) в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №607/12851/21 (провадження 3/607/5985/2021).

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. В. Делікатна