Справа № 740/2602/21 Головуючий у 1 інстанції Ковальова Т. Г.
Провадження № 33/4823/400/21
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Салая Г.А.,

Захисника - адвоката Новорічного Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 липня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 липня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 454 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору на користь держави.

Судом першої інстанції в постанові вказав, що згідно надісланого до суду протоколу про адміністративне правопорушення від 28.04.2021, складеного поліцейським ВРПП Ніжинського РВП, 28 квітня 2021 року о 08 год 30 хв в м.Ніжині по вул.Прилуцькій водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, нестійка хода. Від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, підтвердженням чого є диск з відеозаписом, який міститься в матеріалах справи. Вказаний факт підтверджується також протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №472297 від 28 квітня 2021 року.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення суду є незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та без дотримання норм процесуального права. Вважає, що справа була розглянута однобічно. Вказує, що за 29 років водійського стажу жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено працівниками поліції, що вони поводили себе зухвало. Вказує, що будь-яких свідків, котрі б підтвердили факт або спростували обставини поліцейські не залучали. Зазначає, що ОСОБА_1 не роз`яснено права, не проінформовано водія про причину зупинки, а отже законні підстави для здійснення контролю та перевірки водія були відсутні. На його думку, докази вчинення водієм порушення правил дорожнього руху не зафіксовано. Вказує, що ОСОБА_1 працює водієм, за місцем роботи характеризується позитивно і вказана робота є єдиним джерелом доходу, проживає разом з дружиною, двома синами, а також неповнолітньою дитиною-сиротою, що знаходиться під опікою. Також ОСОБА_1 допомагає батькам, що є інвалідами. Вказує, що вся родина знаходиться на матеріальному забезпеченні ОСОБА_1 . Посилається на те, що поліцейський допустив істотне порушення встановленого порядку виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, відмовив йому у вимозі про надання правової допомоги, протокол склав формально. Вказує, що свідки були відсутні під час складання протоколу. Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння. Вважає, що працівники поліції повинні були відсторонити ОСОБА_1 від керування автомобілем. Вказує, що особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, якщо співробітники поліції порушили процедуру огляду на стан сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення. Вказує, що працівники поліції відмовили у проходженні огляду в медичному закладі. Посилається на недопустимість як доказу, наявного в матеріалах справи відеозапису. Також висловлює сумнів стосовно допустимості та достовірності протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, вказує, що будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

В суді апеляційної інстанції адвокат Новорічний Ю.В. підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, справу просив закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд першої інстанції в постанові вказав, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 28 квітня 2021 року серії ДПР18 №472297 (а.с.2), згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в медичному закладі, а також даними наявного в матеріалах справи відеозапису, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Крім того працівниками поліції в присутності двох свідків складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому належним чином зафіксовано дії водія та ознаки сп`яніння, а тому даний протокол є належним доказом по справі.

Апеляційний суд не може погодитись з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення від 28 квітня 2021 року серії ДПР18 №472297 вбачається, що в ньому зазначені прізвища двох свідків ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), які начебто були присутні при фіксуванні відмови ОСОБА_1 в проходженні медичного огляду на стан сп`яніння.

Однак, з доданого до справи відеозапису вбачається, що на ньому не було зафіксовано присутність вказаних свідків. В адміністративному протоколі відсутній підпис свідка ОСОБА_3 .

Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , про те, що при складанні адміністративного протоколу були відсутні вказані свідки.

Крім того, стороною захисту надані апеляційному суду належні докази, про те, що свідок ОСОБА_3 є колишнім працівником поліції.

В матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення на огляд ОСОБА_1 з метою встановлення стану сп`яніння, яке передбачене згідно постанови КМ України від 17. 12. 2008 року № 1103, якою затверджений «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09. 11. 2015 року № 1452/735 встановлена спеціальна форма такого направлення.

Однак, вказаний порядок направлення працівниками поліції не дотриманий. З відеозапису вбачається, що працівник поліції лише усно пропанував пройти огляд на стан сп`яніння без зазначення медичного закладу охорони здоров`я, а письмове направлення не складалось.

Згідно ст.283 ч. 2 КУпАП (про зміст постанови про адміністративне правопорушення) в постанові суду необхідно вказувати опис обставин, встановлених при розгляді справи. Вказані вимоги закону судом першої інстанції не були дотримані.

Суд першої інстанції в постанові лиш вказав, що згідно надісланого до суду протоколу про адміністративне правопорушення від 28.04.2021, складеного поліцейським ВРПП Ніжинського РВП, 28 квітня 2021 року о 08 год 30 хв в м.Ніжині по вул.Прилуцькій водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, нестійка хода. Від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння він відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Тобто, в постанові суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 відсутнє формулювання обставин адміністративного правопорушення, визнаного судом доведеними.

При вказаних порушеннях законодавства, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Апеляційний суд вважає необхідним поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувана постанова суду першої інстанції, йому не була направлена на протязі трьох днів.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 липня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження по закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяГ. А. Cалай