ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3041/20 Номер провадження 33/814/186/21Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.,

за участі:

захисника адвоката Жовницької В.І.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Полтава від 23 липня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420, 40 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 25.06.2020 року, близько 14.50 год., знаходячись у громадському місці, а саме на АЗС „Маршал, що розташована за адресою: м.Полтава, вул.Героїв Пожежних, 5, перебував без будь-яких документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи їх спеціальний статус, чим порушив вимоги п.п.2 п.3 Постанови КМУ Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби „Covіd-19 №392. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що адміністративна відповідальність, передбачена ст.44-3 КпАП України настає в разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України „Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також іншими рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. В свою чергу, зазначені в протоколі порушення у вигляді перебування у громадських місцях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус не є порушеннями правил щодо карантину в розумінні ст.44-3 КпАП України.

Крім того, за наявності підстав застосування положень ст.22 КпАП України, суд не звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю.

Вислухавши захисника Жовницьку В.І. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду даних вимог закону дотримався не повною мірою.

Місцевим судом правильно встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України.

Стаття 44-3 КпАП України, за своєю структурою є бланкетною нормою, оскільки відповідальність за цим законом настає у разі порушення особою інших правових норм, якими визначена певна поведінка цих осіб.

В даному випадку така поведінка визначена Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом Sars-CoV-2» №392 від 20 травня 2020 року, та відповідними підзаконними актами органів місцевого самоврядування про заборону певної діяльності під час карантинних заходів, прийнятими цими органами у виконання вимог вказаної постанови.

Відповідно до п.п.2 п.3 вказаної Постанови, в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення, на період карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_1 свою провину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що перебував на пішохідній зоні біля території автозаправної станції, яка не є громадським місцем. При цьому вказав, що працівники поліції протоколу про адміністративне правопорушення не складали, а лише зробили йому усне попередження про те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння в громадському місці.

Однак, на наявному в матеріалах справи відеозаписі відображається момент, коли працівники поліції прибули за викликом та виявили на території АЗС „Маршал, що розташована за адресою: м.Полтава, вул.Героїв пожежних, 3/5, ОСОБА_1 , який порушував громадський порядок. При проведенні процедури встановлення особи, поліцейськими було з`ясовано, що ОСОБА_1 , в період дії карантину, перебуває без будь-яких документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи їх спеціальний статус. При цьому, відсутність вказаних документів ОСОБА_1 не заперечував, чим підтвердив факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Крім того, як вбачається з відео, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про факт складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, роз`яснили йому передбачені законом права та надали можливість заявляти клопотання та надавати пояснення. Після чого, ОСОБА_1 ознайомився зі змістом протоколу та поставив свій особистий підпис у відповідній графі.

Вказані обставини підтверджуються копією постанови про адміністративне правопорушення №588272 від 29.06.2020 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.178 КпАП України, за перебування в стані алкогольного сп`яніння в громадському місці, а саме на території АЗС „Маршал.

Отже, ОСОБА_1 , будучи належним чином обізнаний про дію карантинних заходів на території Полтавської області, умисно перебував на вулиці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив п.п.2 п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом Sars-CoV-2» №392 від 20 травня 2020 року, в редакції, що діяла станом на 25.06.2020 року.

Таким чином, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України, є повністю доведеною.

Разом з тим, доводи апелянтів про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності є слушними.

Відповідно до ст.23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Положення ст.22 КпАП України вказують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Враховуючи обставини справи, особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює, позитивно характеризується, наслідки вчиненого правопорушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам, вважаю за можливе обмежитись усним зауваженням.

Застосування такого виховного заходу, як усне зауваження, з урахуванням обставин, передбачених ст.33 КпАП України, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної законом мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.284 КпАП України постанова про закриття справи виноситься зокрема при оголошенні усного зауваження.

З огляду на викладене, постанова судді місцевого суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м.Полтава від 23 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити.

На підставі ст.22 КпАП України звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КпАП України, в зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ Л.В. Нізельковська