Справа№ 953/8804/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді - Лисиченко С.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 284458 від 24.04.2021, ОСОБА_1 24.04.2021 о 07 годині 33 хвилин в м. Харкові по вул. Ярослава Мудрого, буд.10, керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY, р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора Drager Alkotest 6820 ARHK-0120 в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з кінцевим показником 0,24 проміле.

Дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 12.05.2021 визначено головуючого суддю: Лисиченко С.М.

Відповідно до ст. 3 Конституції України утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Наведені норми корелюють з положеннями, які з метою захисту прав людини визначені в міжнародно-правових документах (п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року) і вказують на зобов`язання держав-учасниць забезпечити у національному законодавстві кожному «право на справедливий судовий розгляд».

Відповідно до ст. 9 Конституції України, Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського Суду з прав людини (далі- ЄСПЛ) як джерело право.

Необхідною умовою реалізації права на захист є забезпечення основних його гарантій на усіх стадіях судочинства, оскільки випадки, коли особі, яка притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду справи не було призначено захисника за умови його обов`язкової участі, або розгляд справи здійснювався за його відсутністю ставлять під сумнів питання належності та допустимості доказів, на яких ґрунтується рішення суду про притягнення такої особи до адміністративної відповідальності, та є порушенням «права на справедливий судовий розгляд» (п. 63 рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Лучанінова проти України», п. 52 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини» та пункти 90-91 рішення ЄСПЛ від 12 червня 2008 року у справі «Яременко проти України», п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»)

Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав. Забезпечення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства.

Забезпечення права на захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, як основної засади судочинства, закріплено також положенням ст. 268 КУпАП.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 № 18 (далі - Постанова № 14 від 23.12.2005), звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

З метою реалізації права на захист, а також права на справедливий судовий розгляд, у зв`язку з неявкою свідків у справі, розгляд справи неодноразово відкладався.

ОСОБА_1 , у судове засідання, призначене на 26.08.2021, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. В матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких зазначено, зокрема, наступне. 24.04.2021 о 06-20 годині на його мобільний телефон НОМЕР_2 зателефонував невідомий чоловік з незнайомого мобільного номеру НОМЕР_3 і представившись працівником комунальної служби міста запитав, чи належить мені автомобіль «Тойота», р.н. НОМЕР_1 . Після цього було повідомлено, що по вулиці Ярослава Мудрого буде проходити прибиральна техніка і порекомендував перегнати автомобіль в інше місце. Через деякий час ОСОБА_1 підійшов до автомобіля, проте прибиральної техніки не побачив. Після цього, сів в свій автомобіль, включив габаритні вогні. Щоб остаточно не розрядити акумуляторну батарею запустив двигун автомобіля. При цьому наголошував на тому, що він не керував автомобілем, оскільки транспортний засіб був припаркований. Після цього до нього підійшли працівники поліції і почали з ним неформально спілкуватися. Приблизно о 07-20 годині 24.04.2021 з боку вулиці Пушкінської на патрульному автомобілі під`їхав екіпаж з номером 1104 у складі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . В цей час він ОСОБА_1 стояв біля свого автомобіля. Поліцейський ОСОБА_6 поспілкувався з поліцейськими екіпажу 0012, після чого останні сіли в патрульний автомобіль з бортовим номером НОМЕР_4 і поїхали в бік вулиці Сумської, а ОСОБА_5 відкрив багажник патрульної машини, зупинив двох осіб в якості понятих і став оформлювати постанову за порушення ПДР і складати протокол за ст.130 КУпАП. Поліцейська ОСОБА_4 не виходила з патрульного автомобіля 1104, сиділа на передньому пасажирському сидінні. На всі його зауваження працівники поліції не реагували. Після цього, йому запропонували пройти тест на алкоголь драгером «Алкотест 6820» на що він погодився і пройшов огляд, який показав рівень алкоголю 0,24 проміле. Під час бесіди з поліцейським ОСОБА_5 , він повідомив, що випив вчора 150 грамі вина, але ОСОБА_5 в протоколі зазначив, що він випив безпосередньо перед тим як сісти за кермо.

Крім того, ОСОБА_1 в обґрунтування заперечень посилався на те, що на відеозапису з бодікамери поліцейського не стоїть дата та час відеозйомки. На цьому відео є тільки номер екіпажу - 0012. На відео немає факту порушення правил дорожнього руху, яке стало нібито причиною зупинки транспортного засобу, який стояв припаркований біля бордюру з дотриманням вимог ПДР.

Враховуючи зазначене, а також те, що відповідно до положень положеньст.268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП не відноситься до правопорушень, по яким присутність особи у судовому засіданні є обов`язковою, суд вважає за можливим розглянути справу у відсутність останнього, із врахуванням наданими ними пояснень в минулому судовому засіданні.

Суд, дослідивши надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення матеріали, установив наступне.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст.252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пункт 1.9. ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно з п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно зі ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до розділу ІІ Іструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі-Інструкція), установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення натранспорті»№14 від 23.12.2005 року (далі - Постанова №14 Пленуму Верховного Суду України), для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Отже, для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід перевірити, чи було дотримано вимог закону при вирішенні питання наявності в діях складу адміністративного правопорушення, зокрема, чи керувала особа, тобто була водієм транспортного засобу на місці його зупинки, яка притягується до адміністративної відповідальності та чи відповідає процедура перевірки на стан сп`яніння вимогам закону.

Положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі- Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення), врегульовано порядок оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до даних, що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 284458 від 24.04.2021, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 ARHK-0120 та з дотриманням процедури, передбаченої ст.266 КУпАП, а саме: за згодою водія та у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зазначений факт підтверджується: актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та тестом № 1009 від 24.04.2021, який є додатком до протоколу.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 251,252 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З відтворених 31.05.2021 в судовому засіданні відео з бодікамери АХ 1957 та відео зі службового планшету АХ 141, вбачається, що транспортний засіб TOYOTA CAMRY, р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по вул. Ярослава Мудрого в м. Харкові, а саме відбувалося паркування автомобіля. За кермом транспортного засобу TOYOTA CAMRY, р.н. НОМЕР_1 , знаходився ОСОБА_1 . Транспортний засіб знаходиться на узбіччі дороги. У салоні автомобіля, або біля нього інших осіб немає. Будь-яких даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 був пасажиром, а не водієм вказаного транспортного засобу, відео не містить. В подальшому, ОСОБА_1 надав згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - газоаналізатора Drager Alkotest 6820 ARHK-0120 в присутності свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмові пояснення яких долучені до протоколу, що свідчить про дотримання процедури огляду на стан сп`яніння, порядок проведення якого закріплений ст.266 КУпАП та розділом Інструкції. Будь яких заперечень щодо результатів огляду на місці зупинки ОСОБА_1 не висловлював.

Крім того, протокол про адміністративне по адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 284458 від 24.04.2021 підписаний особисто ОСОБА_1 без заперечень.

З огляду на зазначене, враховуючи роз`яснення п.27 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України, а також те, що ОСОБА_1 в межах розгляду справи не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень та доводів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є водієм в розумінні вимог пункту 1.10 ПДР України, який порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена та підтверджується сукупністю зібраних та досліджених судом доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 284458 від 24.04.2021, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_5 та свідками: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- тестом № 1009 від 24.04.2021, який є додатком до протоколу;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 24.04.2021;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 24.04.2021;

- рапортом поліцейської взводу №1 роти №1 батальйону №1 УПП в Харківській області ДПП капрала поліції ОСОБА_4. від 24.04.2021;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Наведені докази, свідчать про порушення водієм ОСОБА_1 п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Суд вважає за необхідним зазначити, що невідповідність даних в протоколі та на відео бодікамери АХ 1957 та відео зі службового планшету АХ 141 щодо часу вчинення правопорушення, ніяким чином не спростовує висновок суду про вчинення ОСОБА_1 порушення п.2.9 «а» ПДР України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_5 , що підтверджується довідкою за підписом поліцейської Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого сержанта поліції Костюкевич Я.

При накладенні стягнення з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн.

Керуючись ст.ст. 283-285КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 454, 00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СУДДЯ С.М. Лисиченко