ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1433/21 Справа № 203/2908/21 Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника митниці Гереги Катерини Михайлівни на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноважена на роботу з митницею ТОВ «РУШ», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України,

за участю:

захисника Ляша С.В.

представника митниці Гереги К.М.

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.

Постановою суду першої інстанції, адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 про порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Згідно з протоколом про порушення митних правил, 18.04.2021 року в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби морським транспортом із Китаю, відповідно до зовнішньоекономічного договору від 02.11.2017 № 021117 укладеного між Guangdong Chigo Heating end Ventilation Equipment Co. Ltd. та TOB «РУШ» на адресу ТОВ «РУШ» згідно коносаменту від 11.03.2021 № COSU, інвойсу від 02.03.2021 № CG-HVL2100470, пакувального листа від 02.03.2021 у контейнерах №№ CSNU7107665, OOCU8139138 на підставі CMR від 16.04.2021 №№ 402751 та 402752, вантажними автомобілями р/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та р/н НОМЕР_3 / НОМЕР_4 було переміщено товар «Установки для кондиціонування повітря- спліт-системи в розібраному вигляді з 3-х частин (зовнішній блок, внутрішній блок, декоративна панель внутрішнього блоку), без вмісту озоноруйнуючих речовин, в комплекті з пультами ДК: - арт. CCR-36HR1-C/COU- 36HSR1 - С спліт-система касетного кондиціонера, кондиціювання повітря і обігрів, потужність: обігрів - 3,6 кВт/ охолодження 3,8 кВт, 220-240В/1Ф/50 Гц - 130 к-ктів. Не містить у своєму складі радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання. Призначений для роботи з хладагентом R410A, який не входить у склад обладнання» у кількості 130 комплектів, вагою нетто 12 675 кг, загальною вартістю 76 440 доларів США., які у подальшому 20.04.2021 на підставі попередньої митної декларації від 16.04.2021 №UA110000000/2021/911500 було доставлено в зону діяльності Дніпровської митниці Держмитслужби.

20.04.2021 ОСОБА_1 подала до ВМО № 2 митного поста «Дніпро» електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ, зареєстровану за № UA110140/2021/004032 та задекларувала у режимі імпорт вказаний вище товар.

У період часу з 21.04.2021 по 23.04.2021 співробітники митниці у присутності ОСОБА_1 , провели повний митний огляд задекларованих товарів, в результаті якого встановлено наявність маркувальних табличок на зовнішніх блоках установок для кондиціонування повітря із зазначенням типу та кількості хладогента «refrigerant charge R410A/2300g». Також проведено перевірку наявності та типу хладогента вказаного на маркувальних табличках в зазначених установках для кондиціонування повітря арт. CCR-36HR1-C/COU-36HSR1. Перевірка наявності та типу хладогента проводилась з використанням технічних засобів митного контролю, а саме аналізатору хладогентів ULTIMA ID PRO model RI-700H (серійний номер RA0048852, інвентарний номер 101430001), в результаті якої встановлено, що у 130 зовнішніх блоках установок для кондиціонування повітря арт. CCR-36HR1-C/COU-36HSR1 наявний хладогент типу R410A=100.0%. Хладогент R410A складається з дифторметана R32" (ГФВ-32) та пентафторетана R125 (ГФВ-125).

Відповідно до додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2020 №1329 «Про затвердження переліків товарів, експорт імпорт яких підлягає ліцензуванню та квот на 2021 рік» дифторметан (ГФВ-32) та пентафторетан (ГФВ-125) віднесено до контрольованих речовин (озоноруйнівних речовин та фторованих парникових газів), експорт яких та імпорт підлягає ліцензуванню. Відповідно до додатку 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2020 №1329 імпорт установок для кондиціонування повітря з кодом згідно УКТЗЕД 8415, що містять озоноруйнівні речовини та фторозані парникові гази підлягає ліцензуванню. Тобто, ОСОБА_1 з метою уникнення заходів нетарифного регулювання, а саме, ліцензування, що передбачено ст. 16 Закону України від 16.04.1991 №959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність», у гр. 31 митної декларації заявлено недостовірні відомості про відсутність в установках для кондиціонування повітря арт. CCR-36HR1-C/COU-36HSR1, та надано до митного органу документ (лист від виробника кондиціонерів Guangdong Chigo Heating and. Ventilation Equipment Co. Ltd. Від 02.03.2021 №02/03) з недостовірними відомостями про відсутність в кондиціонерах хладогенту.

Згідно висновку експерта СЛЕД Держмитслужби №-0250 від 08.06.2021 надані на дослідження предмети ПМП - кондиціонери спліт- системи торгівельної марки «GIWEE», виробництва «Guangdong Chigo Heating and Ventilation Equipment Co. Ltd», містять холодоагент - фреон R410A (R410A), що є неазеотропною сумішшю фторованих парникових газів у складі 50% дифторметану R32 (ГФВ-32) та 50% пентафторетану R125.

Вилучені предмети правопорушення зберігаються на складі митниці, а їх вартість згідно зазначеного висновку експертів складає 4 212 000 грн.

Так, на думку Дніпровської митниці, ОСОБА_1 в митній декларації від 20.04.2021 № UA110140/2021/004032 у гр. 31 не заявила точних та достовірних відомостей про товари за встановленою формою, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а саме не заявила наявність хладогента у задекларованому товарі, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що митним органом не надано жодних доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 були вчинені дії, що призвели до не заявления за встановленою формою точних та достовірних відомостей про недекларування товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а також, що митним органом не надано жодних даних про те, що незаявлення точних та достовірних відомостей про наявність хладагенту у задекларованому товарі, виявленому під час митного огляду, про які декларант не знав і не міг знати при складанні ЕМД UА110140/2021/004032 вплинуло на зміну розміру митних платежів або сприяло уникненню заходів нетарифного регулювання (ліцензування).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник митниці просить постанови суду скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватою за ст. 472 МК України та накласти стягнення у вигляді штрафу в сумі 4 212 000 грн. з конфіскацією предметів правопорушення, а саме 130 установок для кондиціонування повітря та стягнути витрати за зберігання товару на складі митного органу із розрахунку 100 Євро за добу, починаючи з 26.04.2021 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилається на не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, зокрема відповідно до перекладу інвойсу від 02.03.2021 та перекладу специфікації № 5 від 04.12.2020 до контракту від 02.11.2-17 року № 021117 поданих ОСОБА_1 до митного оформлення, у графі «Найменування» зазначено, окрім іншого «Хладогент R410A». Тобто в товаросупровідних документах, які надані відправником товару міститься інформація про наявність у 130 спліт-системах касетного кондиціонера хладогенту R410A.

Також зазначає, що під час проведення митного огляду товару було виявлено наявність маркувальних табличок на зовнішніх блоках установок для кондиціонування повітря із зазначенням типу та кількості хладогента, у зв`язку з чим було використано аналізатор хладогентів та підтверджено, що у 130 зовнішніх блоках наявний хладогент типу R410A = 100%. Вважає, що ОСОБА_1 зобов`язана була зазначити в графі 31 ЕМД про наявність хладогента, мала таку можливість відповідно до товаросупровідних документів, але всупереч заону цього не зробила.

Вважає помилковими посилання суду на те, що митницею на припущеннях зроблено висновок про відсутність підстав для застосування в даному випадку положень статей 268, 460 МК України, оскільки митницею взагалі такий висновок не робився, а отримання ліцензії на імпорт таких установок за кодом зігдно УКТЗЕД 8415, що містять озоноруйнівні речовини та парникові гази є заходом нетарифного регулювання, а тому вказані дії декларанта не є помилкою, а є діями, які несуть за собою відповідальність, передбачену МК України.

Також, апелянт не погоджується з оцінкою суду висновку експертизи, яка проведена в порядку ст. 515 МК України та як встановила наявність хладогенту у кондиціонерах, наданих на дослідження та висновку експерта про визначення вартості предметів правопорушення, які є належними, допустимим та достовірними доказами у справі.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні представник митниці підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених в ній просив її задовольнити, постанову суду, скасувати та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Захисник заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, просив відмовити в її задоволенні, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час та дату апеляційного розгляду, до суду не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, захисник пояснив, що остання просила розглядати справу без її участі та за участю захисника.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступних висновків.

Згідно з п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Частиною першою статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За приписами статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до диспозиції ст. 472 МК України, передбачена адміністративна відповідальність осіб за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Вищезазначені положення закону суд першої інстанції не виконав в повній мірі, що потягнуло невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги представника митниці є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження під час апеляційного провадження, а відтак постанова суду підлягає скасуванню, з винесенням нової постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

За змістом ст. 257 МК України встановлено перелік відомостей про товари, які вносяться декларантом до митної декларації, у тому числі у вигляді кодів, зокрема відомості про товари: найменування; звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); код товару згідно з УКТ ЗЕД; відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; тощо.

Враховуючи вищезазначені норми законодавства, дослідивши матеріали про порушення митних правил, апеляційний суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом про порушення митних правил № 0191/11000/21 від 23.04.2021 р., в якому викладені обставини, за яких ОСОБА_2 вчинила правопорушення. Згідно протоколу 20.04.2021 року при здійсненні митного оформлення прибуття на митну територію України декларантом ОСОБА_1 не було заявлено за встановленою формою точні та достовірні відомості, а саме про наявність хладогенту в задекларованому товару кондиціонерах.

- митною декларацією ІМ 40 ДЕ №UA110140/2021/004032 від 20.04.2021 року, відповідно до якої декларантом ОСОБА_1 було зазначено ввезений товар (установки для кондиціонування) без вмісту озоноруйнуючих речовин;

- попереднім актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (UA110140/2021/004032), відповідно до якого 21.04.2021 року виявлено, що на міркуванні товару міститься напис, на думку інспектора митниці, типу та кількості заправленого хладогента «refrigerant charge R410A/2300g»;

- актом спільного огляду товару, вилученого по протоколу про ПМП № 0191/11000/21 від 02.06.2021, згідно з яким під час застосування аналізатора хладогентів в двох зовнішніх блоках кондиціонерів виявлений хладогент та отримано відповідну роздруківку чеків;

- частково підтверджується висновком експертизи № -0250 від 08.06.2021 року представлені на дослідження кондиціонери містять холодоагент фреон R-410A (R410A), що є неазеотропною сумішшю фторованих парникових газів у складі 50 % дифторметану R-32 (ГФС 32) та 50 % пентафторетану R-125 (ГФВ-32). В досліджених кондиціонерах спліт-систем торговельної марки «GIWEE» фреон R-410A міститься в зовнішніх блоках, які використовуваються компресорно-конденсаторні агрегати, в певній кількості (відповідно до інформації на маркуванні) під тиском. Загальна ринкова вартість кондиціонерів спліт-систем, вилучених по протоколу про порушення митних правил, становить 4 212 000 грн. (з ПДВ).

Разом з тим, надаючи правову оцінку, вищенаведеним доказам, суд апеляційної інстанції, враховує наступне.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , остання повідомляла митний орган, що декларанту не було відомо про наявність хладогенту в імпортованих кондиціонерах та що відправником товару було помилково направлено отримувачу товару супровідних документів. В підтвердження цього в матеріалах справи міститься лист від 02 березня 2021 року, тобто до подання митної декларації, згідно з яким відправник повідомив, що кондиціонери не заправленні хладогентом, який слід заправити перед установленням та початком використання.

У цій справі сторони оспорювали наявність/відсутність хладогенту в імпортованих кондиціонерах, що має істотне значення для правильного відображення відомостей у декларації та для виснвоку про наявність/відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

За змістом статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема такі дані встановлюються висновком експерта.

Отже, для вирішення даного питання митним органом відповідно до постанови від 24 травня 2021 року призначена експертиза, у зв`язку з виниклою потребою в спеціальних знаннях у галузі техніки та товарознавства (а.с. 77).

Як слідує з листа Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 24.05.2021 року за вих. № 7.5-08-02-5/20/4/5285 від 24.05.2021 року, зазначено, що для проведення експертизи необхідно забезпечити огляд предметів правопорушення за місцем їх зберігання (вільний доступ, доставку експерта СЛЕД Держмитслужби та його повернення на робоче місце). Враховуючи віддаленість та інше, огляд товарів буде проводитись із залученням експерта Дніпропетровського управління експертиз та досліджень СЛЕД Держмитслужби (а.с. 78).

Відповідно до акту спільного огляду товару від 02.06.2021, залучений експерт ОСОБА_3 з метою встановлення факту наявності у системах зовнішніх блоках кондиціонерів хладогенту R410A, із застосуванням технічного засобу контролю дослідила тільки 2 (два) зовнішні блоки кондиціонерів за результатами якого отримала дві роздруківки з технічного приладу про наявність хладогенту R410A (а.с. 80-82). Вказаний акт огляду направлений до СЛЕД Держмитслужби для врахування під час проведення дослідження(а.с.79).

Оцінюючи висновок експертизи № -0250 від 08.06.2021 року в сукупності з матеріалами справи, апеляційний суд враховує дослідницьку частину, а саме пункт 11 цього висновку, згідно з яким вихідні дані експерти брали з акту огляду товарів (п. 7.8 висновку), зокрема і наявність відповідного маркування на зовнішніх блоках кондиціонерів.

В підпункті 3 «Результати дослідження» пункту 11, експертами аналізується інформація про кондиціонери аналогічної марки та моделі, яка взята із мережі Інтернет про що і зазначено у розділі «Список використаних джерел». Також експерти аналізують маркування та довідково-технічу інформацію з мережі Інтернет та роблять висновок, що всі 130 кондиціонерів містять попередньо заправлений холодагент, про що зазначили у пункті 12 «Висновки».

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що 130 кондиціонерів, які згідно з протоколом кваліфікуються, як предмети правопорушення не були об`єктами безпосереднього дослідження експертами для встановлення наявності в них хладогенту, окрім двох зовнішніх блоків, про що прямо зазначено, як в акті спільного огляду, так і в підпункті 2 пункту 11 висновку та фототаблиці.

Отже в цій частині, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що дослідження кондиціонерів на наявність хладогенту проводилось лише візуальним методом, аналізом наявного маркування та інформації з Інтернету щодо «подібних» за конструкцією кондиціонерів. При цьому жодні фізико-хімічні дослідження елементного складу хладогенту не проводилось.

Стосовно дослідження експертами маркування, яке розміщено на зовнішньому блоці, то апеляційний суд зауважує, що таке маркування викладене іноземною мовою, переклад якого митниця не робила і в розпорядження експертам не надавала. Такий переклад був наданий захисником, згідно з яким у відповідній графі маркування є напис «Кількість холодильного агента для зарядки системи: R410A/2300г», який здійснений перекладачем ОСОБА_4 з нотаріальним посвідченням підпису перекладача.

Таким чином, висновки експертизи про наявність в 130 кондиціонерах хладогенту, виходячи з маркування, переклад якого вони зробили, виходячи з власного розуміння англійської мови а також з інформації наявній в мережі Інтернет, апеляційний суд вважає необґрунтованими і такий доказ не може, поза розумним сумнівом, встановлювати, вирішальну для даної справи, обставину.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що як видно з дослідницької частини експертизи інші відомості, в тому числі, які зазначені в попередньому акті про проведення огляду (переогляду) товарів (UA110140/2021/004032) з додатками, експерти не досліджували і не брали до уваги під час формулювання висновків.

При цьому, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновки експерта про наявність хладогенту в двох кондиціонерах, з яких експерт безпосереднього оглядав та проводив якісне визначення наявності хладогенту і в цій частині висновок експертів приймається судом до уваги.

Відповідно ч. 1 ст. 515 МК України експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

При цьому, висновок експерта не є обов`язковим для посадової особи митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил.

В цій справі характер об`єктивних обставин, які мають значення для правильного її вирішення неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, тому такі обставини підлягають доказуванню певними засобами доказування, в даному випадку висновком експерта.

Разом з тим, для усунення вищевказаних порушень під час проведення експертизи та неповноти судового розгляду, клопотання про проведення судової експертизи учасники провадження до апеляційного суду не подавали.

Суд апеляційної інстанції, відмовляє в задоволенні клопотання захисника Ляша С.В. про дослідження як доказу листа про те, що Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби в період проведення експертизи не мала акредитації, оскільки такий лист отриманий в іншій справі, не за адвокатським запитом адвоката Ляша С.В., є копією з копії документа, тобто отриманий не у спосіб, передбачений законом, тому не може бути доказом по даній справі.

У справі «Engel and others v. Netherlands» Європейський суд з прав людини, судова практика якого за національним законодавством визнається джерелом права, дійшов висновку, що поняття «кримінальне обвинувачення» має автономне значення для цілей застосування Конвенції та не залежить від його внутрішнього закріплення законодавствами держав-учасниць Конвенції. В цьому рішенні Суд встановив три критерії кримінального обвинувачення: кваліфікація правопорушення згідно з внутрішнім законодавством держави-учасниці Конвенції; характер правопорушення; ступінь суворості потенційного покарання.

У справі «Лучанінова проти України», заява № 16347/02, пункт 39, рішення від 09 червня 2011 року, Суд зауважує, що заявницю було визнано винною у вчиненні дрібної крадіжки. Відповідно до частини 1 статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таке правопорушення передбачалось стягнення у вигляді штрафу або виправних робіт. З огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням, Суд вважає, що провадження, про яке йдеться, є кримінальним для цілей застосування Конвенції (див. рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року). Той факт, що стягнення, застосоване до заявниці Тростянецьким районним судом,- штраф - було згодом замінено на зауваження, не може позбавити правопорушення, про яке йдеться, притаманного йому кримінального характеру.

З огляду на суворість санкції статті 472 МК України, а також вид та розмір адміністративного стягнення, яке просить застосувати митний орган, а саме штраф у сумі 4 212 000 гривень з конфіскацією товару та стягненням процесуальний витрат у сумі, станом на день ухвалення постанови, 14 300 Євро, то апеляційний суд зауважує, що у справах такої категорії закон ставить більш високі стандарти доказування.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_1 дійсно вчинила дії, що призвели до не заявления за встановленою формою точних та достовірних відомостей про недекларування товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, з метою уникнення заходів нетарифного регулювання, а саме ліцензування, проте митним органом не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на кількість предметів правопорушення, які ОСОБА_5 інкримінуються митницею. Під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанції, знайшло підтвердження наявність хладогенту в двох установках для кондиціонування повітря, які слід визнати предметами порушення митних правил.

Крім цього, апеляційний суд погоджується з твердженням суду першої інстанції, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування до неї адміністративного стягнення, враховуючи вищевикладене, дані про особу та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність накладення стягнення, передбаченого санкцією ст. 472 МК України у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару з конфіскацією товару.

При цьому, доводи апеляційної скарги представника митниці про вартість товару в сумі 4 212 000 гривень, апеляційний суд не приймає до уваги, враховуючи межі судового розгляду у справах про адміністративні правопорушення, а саме, що такий розгляд здійснюється в межах протоколу, яким фактично «висувається обвинувачення». В протоколі про адміністративне правопорушення зазначена вартість предмета порушення митних правил 2 140 985 грн. 03 коп. і суд не може збільшити обсяг обвинувачення, чим погіршити ставище особи.

Отже, під час вирішення питання про розмір штрафу та розмір процесуальних витрат, апеляційний суд їх розраховує пропорційно до двох кондиціонерів, які визнані предметом правопорушення.

За змістом ст. ст. 519, 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил складаються, зокрема з видатків на зберігання товарів, які відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до довідки про витрати митниці у справі про порушення митних правил обрахована вартість за добу зберігання товару становить 100 євро. Товар з дня його розміщення на склад митниці, а саме з 26 квітня 2021 року до дня винесення цієї постанови зберігався 143 доби.

Відповідно до офіційного сайту НБУ курс Євро до ОСОБА_6 станом на 16 вересня 2021 року складає 31,517 гривні за 1 Євро. Таким чином, розмір витрат за зберігання товару на складі митниці становить 6933 гривень 46 копійок, із розрахунку 1,5384 Євро за добу за дві одиниці товару, який зберігався 143 доби.

З ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України (ч. 5 ст. 529 МК України).

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову (п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП).

Керуючись ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 467, ч. 5 ст. 529 Митного кодексу України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника митниці Гереги К.М. задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2021 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 472 МК України скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватою за ст. 472 МК України та накласти стягнення у вигляді штрафу у сумі 32 938 (тридцять дві тисячі дев`ятсот тридцять вісім) гривень 23 копійки, з конфіскацією предметів правопорушення, а саме 2 (двох) установок для кондиціонування, вилучених відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0191/11000/21 від 23.04.2021 року та опису предметів № 51 від 26.04.2021 року до протоколу.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання товару на складі митного органу із розрахунку 1,5384 Євро за добу, починаючи з 26 квітня 2021 року по 16 вересня 2021 року, що в перерахунку за курсом НБУ становить 6933 гривень 74 копійок, які сплатити у касу митниці (м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, 22) або на р/р UA1162145, МФО 820172, , отримувач Дніпровська митниця.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун