П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Виноградова Ю.Л., розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Закарпатській області про притягнення гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер суду не відомий, до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 30.11.2020 року серії ДПР 18 №267503, 30 листопада 2020 року, о 08 год. 25 хв., в м. Ужгород, перехрестя вулиці Довженка та площі Народів, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Мазда д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи поворот ліворуч, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїжджій частині та допустив зіткнення з транспортним засобом марки Дейво Ланос, д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. За вказаним протоколом, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.4 ПДР України, а його дії кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 , окрім протоколу серії ДПР 18 № 267505 надані: схема місця ДТП від 30.11.2020, пояснення ОСОБА_1 та пояснення водія автомобіля ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та зазначив, що правопорушення не вчиняв, вказав, що 30 листопада 2020 року, він керуючи автомобілем Мазда д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював виїзд зі стоянки та виїжджаючи до площі Народної здійснив зупинку перед поворотом ліворуч, подивившись на право переконався у безпечності повороту та почав рух. Тоді побачив, що з лівого боку почав рух автомобіль червоного кольору марки Дейво, який здійснив різкий рух праворуч, без покажчика повороту, що призвело до зіткнення автомобілів.

Відповідно до п. 10.4 ПДР України, водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху (Початок руху та зміна його напрямку), перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.10.11ПДР України уразі коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Згідно наданої до матеріалів справи схеми ДТП від 30.11.2020, вбачається, що автомобіль марки Мазда д.н.з. НОМЕР_1 , від керуванням ОСОБА_1 , здійснював поворот ліворуч, та знаходився з правого боку від автомобіля марки Дейво Ланос, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який повертав ліворуч. Таким чином, траєкторія руху вказаних транспортних засобів перетинається, черговість їх проїзду не обумовлена іншими правилами, на території де здійснювався рух не встановлено спеціальних знаків, автомобіль марки Мазда д.н.з. НОМЕР_1 , від керуванням ОСОБА_1 , здійснював поворот ліворуч, та знаходився з правого боку від автомобіля марки Дейво Ланос.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України,особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Європейський Суд з прав людини у справі «Кобець проти України» 14.02.2008 року зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п.282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_1 не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 284, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі № 308/12925/20 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення ним правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.В. Дергачова