Справа № 338/985/21
Провадження № 33/4808/812/21
Категорія ч. 1 ст. 155-1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., ознайомившись з матеріалами справи за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2021 року,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 звертається з апеляційною скаргою на це судове рішення, де просить про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Посилається на те, що 08 жовтня 2021 року нею подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду, однак постановою від 28 жовтня 2021 року їй відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді. 06 листопада 2021 року нею повторно подано апеляційну скаргу, однак постановою апеляційного суду від 15 листопада 2021 року їй повторно відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження з тих самих підстав. Наголошує, що розгляд справи проводився без її участі, про що зазначено в оскарженій постанові, відтак про винесене рішення їй стало відомо 06 жовтня 2021 року після отримання його копії. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень по даній справі щодо оприлюднення постанови встановлено наступне - надіслано судом 23 вересня 2021 року, зареєстровано 23 вересня 2021 року, оприлюднено 24 вересня 2021 року. Вважає, що це свідчить про те, що в судовому засіданні 16 вересня 2021 року не виносилось оскаржене рішення, а його було винесено значно пізніше, а саме 23 вересня 2021 року. Вказує, що копія постанови направлена їй 30 вересня 2021 року, її отримано нею 06 жовтня 2021 року - після закінчення 10-денного строку на апеляційне оскарження. Звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини. Зазначає, що оскільки строк апеляційного оскарження становить 10 днів, відтак строк, протягом якого особа вправі вимагати поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з несвоєчасним отриманням рішення суду, також не повинен перевищувати 10 днів. Посилаючись на правові позиції в постановах Верховного Суду, підкреслює, що подача апеляційної скарги в десятиденний строк від дати отримання копії повного тексту судового рішення дає право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді враховую наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Оскаржену постанову винесено 16 вересня 2021 року (а.с. 16), цей день є початком перебігу десятиденного строку для подання до апеляційного суду скарги на неї, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, що триває до 27 вересня 2021 року включно, оскільки десятий день припадає на вихідний.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подає, як вбачається зі штампу на поштовому конверті (а.с. 83), 26 листопада 2021 року, відповідно апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови судді.

В той час, апелянтзаявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Однак, перевіривши доводи ОСОБА_1 в частині пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, доходжу висновку про відсутність поважних причин пропуску десятиденного строку з дня винесення постанови згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП на подачу апеляційної скарги.

Так, 08 жовтня 2021 року (а.с. 37) ОСОБА_1 зверталася з апеляційною скаргою на постанову судді від 16 вересня 2021 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. При цьому, посилалася на те, що зазначена постанова оголошена 16 вересня 2021 року, направлена їй 24 вересня 2021 року, отримана нею 06 жовтня 2021 року - після закінчення 10-денного строку на апеляційне оскарження, до отримання копії постанови у неї не було можливості повноцінно з нею ознайомитися і підготувати апеляційну скаргу.

Суддя апеляційного суду згідно з постановою від 28 жовтня 2021 року (а.с. 41-42) перевірив наведені ОСОБА_1 обставини та відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді.

09 листопада 2021 року (а.с. 60) нею повторно подано апеляційну скаргу на постанову судді від 16 вересня 2021 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання вмотивовано тим, що тим, що розгляд справи проводився без її участі. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень по даній справі щодо оприлюднення постанови встановлено наступне - надіслано судом 23 вересня 2021 року, зареєстровано 23 вересня 2021 року, оприлюднено 24 вересня 2021 року. Відтак, у судовому засіданні 16 вересня 2021 року могло бути оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови. Копія постанови направлена їй 24 вересня 2021 року, її отримано нею 06 жовтня 2021 року - після закінчення 10-денного строку на апеляційне оскарження. З огляду на практику Європейського суду з прав людини та правові позиції в постановах Верховного Суду, подача апеляційної скарги в десятиденного строку від дати отримання копії повного тексту судового рішення дає право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Постановою апеляційного суду від 15 листопада 2021 року (а.с. 64-65) їй, після перевірки зазначених обставин, відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, тим обставинам, які наведені в цій апеляційній скарзі від 26 листопада 2021 року для обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, надано оцінку на предмет того, чи є вони поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

Постанови апеляційного суду набрали законної сили негайно після винесення й оскарженню не підлягають.

Будь-яких інших підтверджених доказами доводів, які б дозволяли дійти обґрунтованого висновку про об`єктивні перешкоди здійснити апеляційне оскарження постанови у встановлений законом строк, ОСОБА_1 не наводить.

За відсутності доказів існування обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість оскаржити постанову у встановлений законом строк особисто чи залучити для цього захисника, не залежали від волевиявлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та виникли протягом строку, який пропущено, не можливо дійти висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року (заява № 23436/03), суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975 року), не є абсолютним воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Враховую, що необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України, так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

З огляду на наведене, в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді належить відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 16 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло