Справа № 529/978/21
Провадження № 3/529/299/21
ПОСТАНОВА

іменем України

08 грудня 2021 року суддя Диканського районного суду Полтавської області Петренко Л. Є., за участю ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з СПД № 2 Полтавського РУП ВП № 2 ГУНП в Полтавській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, учасник бойових дій,

за ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

23.10.2021 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 не вчинив належних заходів щодо утримання собаки породи «Ротвейлер», а саме не зачинив ворота домогосподарства, внаслідок чого собака вибігла та покусала кіз у сусідньому господарстві за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 , які померли.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав вину частково, вказав, що 23.10.2021 він поїхав в м.Полтаву, ворота він зачиняв, собаки були не зачинені у вольєрі, а бігали по двору, але внаслідок великого вітру ворота відчинилися і собаки вибігли. Про подію дізнався від дільничого Одинця, який йому зателефонував та сказав, що його собаки покусали кіз у сусідів. Він ходив до сусідів, померлих кіз йому не показували, сказали, що одну козу вони закопали, а іншу дорізали. Шкоду сусідам не відшкодував, бо вони попросили за двох кіз 10 тис грн, що є занадто високою сумою.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що 23.10.2021 зранку нікого не було вдома, кози були прив`язані у дворі, згодом їй зателефонувала ОСОБА_3 та сказала, щоб вона приїздила додому, бо кіз покусала собака. Коли вони приїхали додому, то побачили, що цап покусаний але ще був живий, а коза покусана вже була мертва. Вона особисто собак у дворі не бачила, шкода їй не відшкодована. Також вказала, що десь через два тижні після цих подій її син ішов додому після школи та на нього напала собака ОСОБА_1 , син дуже злякався і плакав. Собаки ОСОБА_1 неодноразово вибігають на вулицю та лякають людей, тому вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Частина 2 статті 154 КУпАП встановлює відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення зазначених вище порушень.

Також в судовому засіданні оглянуто відеозапис із мобільного телефона ОСОБА_2 на якому зафіксовано двох кіз, які покусані та не мають ознак життя.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються належними доказами, які узгоджуються між собою, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_2 , поясненнями потерпілої даними нею в судовому засіданні, яка підтвердила, що внаслідок укусів собаки 23.10.2021 померли дві кози та поясненнями ОСОБА_1 , який не заперечив, що 23.10.2021 собаки були не прив`язані, а бігали вільно по господарству та внаслідок відчинених воріт вибігли за межі домоволодіння.

Отже, внаслідок неналежного утримання собак, що призвело до заподіяння шкоди майну потерпілої (смерті двох кіз), ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до ч 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Враховуючи вище викладене, дані про особу ОСОБА_1 , приходжу до висновку про необхідність призначення адміністративного стягнення у виді штрафа в межах санкції ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Разом з тим, санкція даної статті передбачає конфіскацію тварини. Проте, матеріали справи не містять даних, що собака породи «Ротвейлер» є власністю ОСОБА_1 . Окрім того відсутні і відомості про огляд та вилучення тварини, де та у кого зберігається собака, не зазначено її ознак: окрас, масть, стать, кличка, вік собаки та інші прикмети, за якими вона має бути ідентифікована при проведенні її обов`язкової конфіскації. Тому в даному випадку конфіскація застосуванню не підлягає.

Відповідно до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 підлягає стягненню за ухвалення судом постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36 ч. 2, 280, 283, КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафа в розмірі 85 грн., без конфіскації собаки.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя Л.Є. Петренко