Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2715/21
Провадження № 3/935/1610/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 листопада 2021 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Рибнікова М.М., розглянувши матеріали, що надійшли з відділу поліції №2 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, РНОКПП не надано

за ст.124,122-4,ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124, 122-4, ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень ч.1 ст.36 КупАП, суддя вважає за необхідне об`єднати вказані протоколи в одне провадження.

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення, складених за ст.122-4, 124 КУпАП, 12.09.2021 о 15.10 год. у с.Кашперівка по вул.Центральній ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд на корову, після чого залишив місце ДТП. В наслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП, 12.09.2021 о 15.10 год. у с.Кашперівка по вул.Центральній водій автомобіля ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вживав алкоголь після ДТП за його участю. Від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 12.09.2021 разом із своїм племінником ОСОБА_2 , на прохання останнього, поїхав у с.К.Брід , щоб завезти молоко. По дорозі йому стало погано, оскільки має цукровий діабет і у нього впав цукор. Тоді він пересів на пасажирське місце і за кермо сів племінник. Вони поїхали далі, коли побачили, що дорогу переходить стадо корів, з якими був погонич. Усі корови перейшли, але одна замешкалась і автомобіль трохи її зацепив, штовхнув. Племінник зупинив автомобіль, вони відразу ж вийшли, подивитись, як тварина, але вона встала та пішла на випас. Він дуже рознервувався, племінник теж був шокований, тоді він вже сам сів за кермо та поїхав додому. Погонич претензій не пред`являла, вони дзвонили їй і наступного дня , і пізніше, щоб дізнатись, як корова, все було добре. В той же день о 23.30 до нього приїхали працівники поліції і склали на нього протокол за вжиття алкоголю після ДТП, але ж він алкоголь не вживає з 1995 року, оскільки хворіє, впевнений, що працівники поліції відчували від нього запах ацетону, так як цукор впав. Він розповідав їм, що за кермом не був, але протоколи все одно склали стосовно нього.

Захисник Кушніренко А.В. вважає, що склад адміністративного правопорушення відсутній, оскільки ОСОБА_1 за кермом автомобіля під час ДТП не перебував, алкоголь не вживав, просить закрити провадження у справі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що пасла корів, вони як раз переходили центральну дорогу між селами, все стадо перейшло, а одна корова затрималась, перечепилась, перейти не встигла і її задню ногу зачепив автомобіль, який їхав на маленькій швидкості, водій автомобіля ще і гальмував. Корова злякалась, побігла у соняшники. Водій вийшов з автомобіля, запитав, що з коровою, запитав чи викликати поліцію, вона сказала, що не потрібно. За кермом автомобіля був не ОСОБА_1 , інший якійсь чоловік, набагато молодший за віком, приблизно 40-45 років. Водій та його пасажир поїхали далі, вона ж пішла до корів, там же знаходився її чоловік, який сказав, що хоча корова жива і застрахована, але все ж таки слід викликати поліцію, щоб якщо щось трапиться з твариною в подальшому можна було отримати страховку. Тому вона викликала поліцію на всякий випадок, розповіла працівникам поліції, що за кермом був молодий чоловік. Наступного дня після подій до неї прихав вже ОСОБА_1 , запитував, що з коровою, після того ще кілька разів телефонував з даного ж приводу. Жодних претензій не має.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав, що ОСОБА_1 є його дядьком. 12.09.2021 він попросив ОСОБА_1 дещо відвезти у с.Кам`яний Брід, оскільки у дядька є автомобіль. Він погодився, але по дорозі йому стало погано: він має цукровий діабет, тому за кермо пересів він, а дядько сів на пасажирське сидіння. По ходу руху автомобіля переходило дорогу стадо корів, усі встигди перейти, а одна зупинилась і він її трохи зацепив. Одразу ж зупинив автомобіль, вийшов з нього подивитись, що з твариною. Погонич ніяких претензій не пред`являла. Він злякався. Оскільки ніколи не потрапляв у ДТП, дядько далі сам сів за кермо. Пізніше до нього ніхто не звертався, працівники поліції не приїжджали.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення від 12.09.2021 за ч.4 ст.130 КУпАП;

- протокол про адміністративне правопорушення від 12.09.2021 за ст.124 КУпАП;

- протокол про адміністративне правопорушення від 12.09.2021 за ст.122-4 КУпАП;

- схему наслідків ДТП від 12.09.2021;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 12.09.2021, аналогічні наданим у судовому засіданні;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 12.10.2021;

- рапорт ст.інспектора чергового ВП №2 Житомирського РУП від 12.09.2021;

- відеозапис з нагрудної камери поліцейського,

суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п.12.1, 2.10а, 2.10с Правил дорожнього руху України.

Суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4,124, ч.4 ст.130 КУпАП є водій, яким згідно п.1.10 ПДР України визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Разом з тим, у судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 у день подій, а саме 12 вересня 2021, не керував автомобілем, безпосередньо у момент ДТП, оскільки за кермом автомобіля, що йому належить, ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , знаходилась інша особа, а саме ОСОБА_2 , а отже суду не надано переконливих доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, 124,122-4 КУпАП.

Працівниками патрульної поліції при складанні протоколів про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 не було враховано вимоги ст.251 КУпАП , не зібрано і не долучено до матеріалів беззаперечних доказів, які б безсумнівно вказували на наявність в діях останнього складу адміністративних правопорушень, які йому інкримінуються.

Ст.129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995 по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачено санкцію у виді позбавлення права керування транспортним засобом. П.21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

При цьому ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25). У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988 зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними, та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

На думку суду законність складання протоколів про адміністративні правопорушення та процесуальні дії працівників поліції щодо збирання інших доказів у справі, з врахуванням усіх вище наведених обставин, викликають розумні сумніви в їх законності, що виключає можливість визнання цих протоколів та наданих до них документів, як допустимих та достовірних доказів у справі.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за підстав відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130, ст.124, 122-4 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.122-4, ст.124 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не доведена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.62, 129 Конституції України, ст.ст.7, 9, 36, 254, 279, п.1 ст.247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Відповідно до положень ч.1 ст.36 КупАП, об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення №935/2715/21, №935/2716/21, №953/2717/21 та присвоїти єдиний унікальний номер справи №935/2715/21 (3/935/1610/21).

Провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М.Рибнікова