Справа № 169/135/21
Провадження № 3/169/419/21
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року смт Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Тітівалов Р.К.,

з участю

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Турійського районного суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавс твом обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, не забезпечує йому необхідних умов життя, навчання, виховання, в результаті чого останній самовільно залишив домівку в період з 15 січня 2021 року по 24 січня 2021 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала, пояснила, що її син усім забезпечений, проживає в належних умовах та навчається. Від виховання ОСОБА_3 ніколи не ухилялася і не ухиляється. З 15 по 23 січня 2021 року її син перебував у сусідньому селі в знайомих. Вона про це знала, бачила його і спілкувалася з ним. До поліції вона звернулася за допомогою 24 січня 2021 року у зв`язку з тим, що син зник. Того ж дня її сина знайшли у місті Ковелі та вона забрала його додому із поліції. Мотиви і причини такого вчинку син пояснити не зміг. Вказувала, що буде більше приділяти уваги своєму неповнолітньому сину і прикладе усі зусилля для того, щоб більше такого не повторилося, провела із сином бесіду з приводу недопущення таких дій в майбутньому.

За змістом положень статей 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності і з`ясувати, чи було вчинено правопорушення та чи винна в цьому особа, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Частиною першою статті 184 КУпАП передбачено відповідальність заухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, умов проживання, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого й умисного нехтування ними своїми обов`язками.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення до протоколу додано висновок по факту безвісного зникнення неповнолітнього ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 .

З матеріалів справи видно, що незабезпечення ОСОБА_1 необхідних умов життя, виховання та навчання сина ОСОБА_2 полягало в тому, що останній зник з місця проживання і не повідомив про своє місце знаходження матір.

Підставою для порушення органом внутрішніх справ адміністративного провадження за частиною першою статті 184 КУпАП щодо ОСОБА_1 стала її ж заява від 24 січня 2021 року, в якій вона просила припинити розгляд її повідомлення по факту зникнення сина, котрий знайшовся.

Аналіз диспозиції частини першої статті 184 КУпАП та викладених обставин справи в їх сукупності дає підстави для висновку, що зникнення дитини з місця проживання та звернення матері дитини до уповноваженого правоохоронного органу за допомогою у пошуках дитини не може бути доказом її умисного ухилення від належного виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дитини та не може достовірно й беззаперечно свідчити про свідоме й умисне нехтування нею своїми обов`язками.

Будь-які належні та допустимі докази на підтвердження ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законом батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, виховання та навчання свого неповнолітнього сина у матеріалах справи відсутні.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно.

Факт належного виконання ОСОБА_1 своїх обов`язків по вихованню сина підтверджується також характеристикою з місця навчання ОСОБА_2 , відповідно до якої він з однокласниками перебуває у товариських стосунках, активний у спілкуванні, приймає активну участь у житті класу. Мама піклується про сина, регулярно спілкується з класним керівником, розпитує про поведінку та навчання.

Наведені обставини свідчать про формальний підхід органу, який порушив це провадження, до встановлення і з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналіз наведених вище обставин та доказів в їх сукупності не дає достатніх і переконливих підстав дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, та про доведеність її винуватості у вчиненні цього правопорушення.

Будь-які належні, допустимі і беззаперечні докази на спростування вищевказаного в матеріалах справи відсутні.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частини перша, друга статті 7 КУпАП).

Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 184, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя