ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/207/21 Справа № 183/7196/20 Суддя у 1-й інстанції - Березюк В. В. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2020 року якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, заступника командира дивізіону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , казарма поліпшеного типу,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 12.12.2020 року близько о 11 годині 00 хвилин майо військової служби за контрактом ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 , розташовної за адресою: АДРЕСА_2 та виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, правопорушення вчинено в умовах особливого періоду.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову, якою провадження у справі закрити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вимоги наказів та інструкцій виконані не були, результати акту на руки ніхто не видавав, про час та місце розгляду постанови повідомлений належним чином не був, жодних заяв по адміністративній справі не писав.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про місце час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за наступних підстав.
Положеннями ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець має додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.
На підставі Указу Президента України від 17.03.2014 р. № 303/2014 особливий період розпочався з 17 березня 2014 року.
Відповідно до преамбули Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551 (далі за текстом - Статут) усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Ст. 1 Статуту передбачає, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
Ст. 16 Статуту встановлює, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена зокрема за перебування у стані алкогольного сп`яніння на території військової частини військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, вчинене в умовах особливого періоду.
Розглянувши адміністративну справу, суддя районного суду обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України.
Факт адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 в його вчиненні підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНК-2/361 від 12 грудня 2020 року;
- заявою ОСОБА_1 , зі змісту якої вбачається, що останній зі складеним відносно нього адміністративним протоколом згоден та свою вину військового адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі.
- чеком-квитанцією технічного засобу Алконт-М № 00220 від 02.09.2020 року, зі змісту якого вбачається, що за результатом проведеного огляду на стан сп`яніння військовослужбовця ОСОБА_1 було встановлено позитивний результат 1,80 проміле алкоголю;
- копією військового квитка ОСОБА_1 , який підтверджує, що останній дійсно є військовослужбовцем військової частини.
Доводи апеляційної скарги, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є необґрунтованими та апеляційним судом не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи містять особисту заяву ОСОБА_1 про визнання винуватості.
Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не приймаються, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 245, 246, 249, 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 та скасування постанови суду першої інстанції немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2020 року залишити без змін
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун