Номер провадження: 33/813/1145/21
Головуючий у першій інстанції Лонський І. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря - Дубрянської Н.О., адвоката Карташова А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

встановив:

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 85 гривень на користь держави. Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 454 гривні, згідно Закону України «Про судовий збір».

З вказаної постанови вбачається, що 01.05.2021 року об 13.20 годин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, Лідерсовський бульвар, 13 (дача Маразлія) виражався словами нецензурною лайки у бік ОСОБА_2 , чим ображав його гідність та громадську мораль.

Не погоджуючись з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з тих підстав, що відповідно до ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Отже, дрібним хуліганством визнаються: нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, однак лише за умови порушення громадського порядку і спокою громадян у своїй сукупності. Так, судом першої інстанції не було взято до уваги пояснення та заперечення ОСОБА_1 про те, що 01 травня 2021 року ОСОБА_1 знаходячись за адресою: м. Одеса, Лідерсовський бульвар, 17 (дача Маразлі) мав словесний особистий конфлікт із ОСОБА_2 з мотивів особистої неприязні і громадського порядку не порушував, тому його дії не містять ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Твердження ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи відеозаписами. Крім того, відсутність мотиву на порушення громадського порядку та факту такого порушення підтверджується також і тим, що схожа негативна реакція щодо представників ТОВ «Бульвар 1906» виникла й у інших учасників акції.

Під час звернення до інших осіб ніж ОСОБА_2 , ОСОБА_1 був ввічливим та не використовував нецензурну лайку.

Щодо об`єктивної сторони та об`єкту хуліганства ОСОБА_1 зазначив, що вислови на адресу ОСОБА_2 з його сторони не є спонтанними та такими, які з`являються раптово або ж з метою порушення громадського порядку, а є наслідками неодноразових прохань не провокувати та залишити територію прибирання, прибирати у іншому місці або ж проханням забрати неповнолітніх осіб з акції, тобто не направлені на випадковий або ж неперсоніфікований об`єкт та не є безпричинними, а зумовлені особистими мотивами та особистою неприязню.

Посилаючись на такі доводи представник ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити за відсутності в діях складу правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Карташова А.Г., який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.173 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №763625 від 12.06.2021 року з якого вбачається, що 01.05.2021 року о 13:20 год. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 виражався словами нецензурної лайки у бік ОСОБА_2 , чим ображав його гідність та громадську мораль.

-Заява ОСОБА_2 від 07.05.2021 року про вчинення адміністративного правопорушення, з якої вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 із вищезазначеною заявою в якій вказав, що 01.05.2021 року на території розміщення пам`ятки культурної спадщини ОСОБА_3 відбувся захід «субботник» тобто масове прибирання прилеглої території. Усі охочі та небайдужі Одесити долучилися до прибирання території. На заході також були присутні представники громадськості, а також керівник ГО «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан» - ОСОБА_1 . Фомічов І.О. вказав, що поведінка ОСОБА_1 на даному заході містить ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП з підстав того, що останній виражався нецензурною лайкою у громадському місці, що підтверджується відеозаписом.

-Пояснення ОСОБА_2 до яких він додатково надав докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , а саме надав роздруківки з інтернет інформаційних ресурсів а саме: «Думская», «youtube ua», «Одеський кур`єр», «Культурометр».

-Відеозапис події, яка сталася 01.05.2021 року.

-Пояснення ОСОБА_1 від 12.06.2021 року з яких вбачається, що останній відмовився надавати пояснення згідно до ст. 63 Конституції України.

-Зобов`язання особи являться по виклику органом слідства, прокуратури та суду, повідомляти про зміну місця проживання від підпис відмовився у присутності двох понятих.

Диспозицією ст.173КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, а саме за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173КУпАП полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173КУпАП підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що дрібним хуліганством визнаються: нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, однак лише за умови порушення громадського порядку і спокою громадян у своїй сукупності, а оскільки він мав словесний особистий конфлікт із ОСОБА_2 з мотивів особистої неприязні і громадського порядку не порушував, тому його дії не містять ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, однак такі посилання є помилковими з огляду на наступне.

Згідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

А отже, якщо у ОСОБА_1 і склалися неприязні відносини із ОСОБА_2 з приводу заходу, який відбувся 01.05.2021 року, вони не повинні були ґрунтуватися на образливій нецензурній лайці в бік останнього, тим паче, що на даному заході знаходились неповнолітні особи. З відеозапису, який міститься в матеріалах справи також вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до ОСОБА_2 у образливій формі, яка виражалася у нецензурній лайці.

Дача Маразлі знаходиться за адресою: м. Одеса, бул. Лідерсовський, 13. У інтернет виданнях було розповсюджено інформацію про масовий захід, а саме прибирання прилеглої території від бруду. З відеозапису вбачається, що на даному заході були присутніми багато осіб, які бажали взяти участь у наведенні ладу на прилеглій території, у тому числі і неповнолітні. Даний захід було організовано у вихідний день 01.05.2021 року. Місце розташування ОСОБА_4 знаходиться біля пішохідної доріжки, яка веде до моря та по якій завжди ходять багато громадян.

Відповідно до постанови КМУ від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами з 6 квітня 2020 р., зокрема, роз`яснено, що громадські місця - це під`їзди, ліфти інші місця загального користування багатоквартирних житлових будинків, приміщення та прилегла території державних установ, закладів охорони здоров`я, освіти, храмів, молитовних будинків інших культових будівель та споруд, будь-яких підприємств, установ та організацій усіх форм власності, об`єктів культурного призначення, ринки, зупинки громадського транспорту, підземні переходи, парки, сквери, дитячі майданчики, стадіони, пляжі тощо.

Отже, подія, яка сталася 01.05.2021 року та інкримінується ОСОБА_1 у вину, сталася у громадському місці де ОСОБА_1 умисно порушував громадський порядок.

З урахування встановленого, апеляційний суд вважає, що зазначені дії ОСОБА_1 щодо нецензурної лайки в громадському місці, що порушують громадський порядок і спокій громадян, містять ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Враховуючи обставини, встановлені матеріалами справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не довів наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, не врахував його пояснення, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП та адміністративне стягнення накладено у межах санкції ст.173 КУпАП.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

При цьому, частина 2 ст. 38 КУпАП встановлює, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що за своєю сутністю, адміністративне правопорушення, у вчиненні якого визнаний винуватим ОСОБА_1 не є триваючим.

Враховуючи вищевказані вимоги закону, а також те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП 01.05.2021 року то накладення стягнення за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, могло відбутись не пізніше 01.08.2021 року. Судом першої інстанції стягнення на Устименка було накладено 28 липня 2018 року, тобто у строки передбачені чинним законодавством.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ст.173 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова