Справа № 3/714/520/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2021 р. м. Герца

Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області Єфтемій С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з відділення поліції № 4 Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешканця

АДРЕСА_1 ,

не працюючого

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17 листопада 2021 року, ОСОБА_1 , того дня о 13 год. 50 хв. в м. Герца проводив господарську діяльність, а саме надавав послуги з перевезення транспортним засобом Мерседес Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_1 без державної реєстрації як суб`єкт господарської діяльності та без надання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав і суду пояснив, що йому на праві власності належить автобус марки Мерседес Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Останні два роки припинив підприємницьку діяльність щодо надання послуг з перевезення пасажирів та виключно у власних цілях використовує транспортний засіб. Вранці 17 листопада 2021 року в інтересах сім`ї, разом з матір`ю на автобусі під його керуванням, виїхали з господарства та направилися до м. Герца. По дорозі його зупинив сусід ОСОБА_2 , який попросився підвезти його до місця слідування, проти чого він не заперечував. По приїзду, на ринку що в м. Герца, зустрів сусіда ОСОБА_3 , під час розмови з яким, останній попросився також взяти його до дому. Вирішивши усі справи, приблизно о 13 год., усі разом : він як водій, матір та сусіди ОСОБА_2 і ОСОБА_3 сіли до автобуса та направилися в напрямку с. Велика Буда. На виїзді з м. Герца, його було зупинено працівниками поліції які попросили пред`явити документи на перевезення пасажирів. Його пояснення з приводу використання автобуса у власних цілях працівники поліції залишили поза увагою, на що складено протокол про адміністративне правопорушення. Від осіб які були в автобусі не отримав ніяких грошей та перевозив їх без наміру отримання доходу, виключно як сусідів з якими перебуває у дружніх відносинах. За таких обставин, просив суд закрити провадження щодо нього за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи що притягується до адміністративної відповідальності, допитавши свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази по справі, слід зазначити про таке.

Відповідно до положень ст.9 КупАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.ст.10, 11 КУпАП).

Згідно ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Частиною 1. ст. 164 КпАП України передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Тому, в межах протоколу про адміністративне правопорушення слід зазначити, що істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КпАП, є по-перше факт надання послуг за винагороду, а також систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Згідно ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У п. 14.1.36 ст.14 ПК України встановлено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автобус - транспортний засіб, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння більше ніж дев`ять з місцем водія включно;

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм, для притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.164 КУпАП суд має отримати докази того, що він здійснював господарську діяльність з надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на автобусі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без відповідної ліцензії, а також отримував від здійснення зазначеного виду діяльності дохід.

Слід також зазначити, що норма ст. 164 КУпАП є бланкетною, а відтак в протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на відповідну статтю Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII, яким передбачена видача ліцензії на перевезення пасажирів суб`єктам підприємницької діяльності. Однак, таке посилання у протоколі відсутнє.

У самому протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє також вказівка на конкретних осіб (пасажирів), яким ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення, а також їх пояснення.

Доказів, які би свідчили, чи зареєстрований ОСОБА_1 у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності, матеріали справи не містять і суду такі не надані.

Допитаний судом як свідок ОСОБА_2 суд пояснив, що того дня, вранці побачивши ОСОБА_1 , який проживає по сусідству, який рухався на його автобусі, зупинив його та спитався про те чи не слідує до м. Герца, на що отримав позитивну відповідь. Тоді він сів до автобуса, в якому була матір ОСОБА_1 та разом приїхали до м. Герца. По поверненню, до автобуса також зайшов сусід ОСОБА_3 та під керуванням ОСОБА_1 направилися до дому. На виїзді з м. Герца їх зупинили працівники поліції. Обставини зупинки йому невідомі, але за поясненням ОСОБА_1 працівники поліції просили в нього документи на перевезення пасажирів. Додав, що жодних коштів ОСОБА_1 за те що його підвозив не сплачував.

Свідок ОСОБА_3 суду підтвердив факт того що у той день повернувся до дому на автобусі належному ОСОБА_1 під керуванням останнього. Останній приходиться сусідом та така послугу з перевезення була виключно добровільною зі сторони ОСОБА_1 .

З огляду на вказане, то сам по собі протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Наявний у матеріалах справи рапорт працівника поліції Гочу М.М. без підтвердження іншими належними та допустимими доказами також не може слугувати безумовним доказом доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КпАП України.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Нормою ст. 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючі вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що наявними доказами не доводиться те, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, отримував від цього прибуток, а його дії мають характер систематичності, самостійності та ініціативності, що становить суть господарської діяльності, а відтак відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по справі відносно відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КпАП України закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: