Справа № 199/613/21
ПОСТАНОВА

іменем України

18.02.2021 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого начальником відділу автоматизації в ТОВ «Дельфин-Д», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

за участю: захисника адвоката Носової В.І., представника потерпілої адвоката Бондаренка О.Г.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 18.01.2021, слідує, що 15.12.2020 о 19:20 годині у місті Дніпрі по пр. Слобожанський, в районі буд. № 87, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Honda Civic», н.з. НОМЕР_2 , під час виконання повороту праворуч своєчасно не зайняв відповідне положення крайнє, не переконався в безпеці маневру та своїми діями змусив водія ОСОБА_2 , який керував автобусом «MAN», н.з. НОМЕР_3 , різко гальмувати, внаслідок чого відбулося падіння пасажира в салоні автобуса. Внаслідок даної ДТП пасажир ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, чим завдано збитків на лікування.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення водію ОСОБА_1 у вину ставиться порушення вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху та його дії кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Захисником Носовою В.І. суду надані заперечення щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення, з яких, зокрема, слідує наступне:

- всупереч диспозиції ст. 124 КУпАП, яка передбачає настання адміністративної відповідальності за: «порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна», у протоколі, як і в інших матеріалах справи, відсутні докази чи посилання, яке пошкодження було спричинено транспортним засобам, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншому майну;

- в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, який саме маневр був небезпечним: маневр щодо не зайняття крайньої правої смуги для повороту чи інший маневр, оскільки не зайняття правої крайньої правої смуги для повороту це порушення п. 10.4, тому одночасно не може бути порушенням і п. 10.1. Правил дорожнього руху. Відповідно в протоколі не вказано, який саме маневр є порушенням п. 10.1 Правил дорожнього руху, що створив небезпеку іншим учасникам руху;

- в порушення ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням двадцяти чотирьох годинного терміну, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутнє посилання на дату та спосіб виявлення ОСОБА_1 ;

- письмові пояснення від імені ОСОБА_3 не містять підпису ОСОБА_3 ;

- згідно схеми місця ДТП від 15.12.2020 слідує, що біля е.о. № НОМЕР_4 зафіксований лише один транспортний засіб автобус «МАN», н.з. НОМЕР_3 , а позначення самого місця ДТП на схемі відсутнє;

- долучений до справи диск з відеозаписом з вуличної камери, розташованої в районі перехрестя вул. Калинова та пр. Слобожанський, де фіксування здійснювалось з протилежного боку проспекту, де сталася вказана ДТП, є нечітким, тому обставини ДТП розгледіти не має можливості. На відео взагалі неможливо зрозуміти, коли саме та чи взагалі відбулося «різке гальмування», відповідно неможливо встановити зв`язок з падінням у автобусу ОСОБА_3 .

Захисником зазначено, що ОСОБА_1 повідомив про те, що перед поворотом здійснював зупинку з увімкненою аварійною сигналізацією інший ТЗ. Але УПП в Дніпропетровській області не здійснило будь-яких дій на встановлення вказаного ТЗ та особи яка управляла ТЗ 15.12.2020, не досліджено факту наявності такого автомобіля та порушення його водієм вимог Правил дорожнього руху щодо заборони здійснювати зупинку ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду, що могло бути підставою для «різкого гальмування водієм автобусу».

На думку захисника працівниками поліції не досліджено можливу наявність в діях водія ОСОБА_2 порушень п. 10.1 Правил дорожнього руху, оскільки водій маршрутного автобусу № 124А здійснював перестроювання у другу смугу руху, у зв`язку з тим, що на його смузі руху здійснював зупинку з увімкненою аварійною сигналізацією автомобіль «TOYOTA Camry», н.з. НОМЕР_5 .

Захисником ставиться під сумнів факт падіння ОСОБА_3 , оскільки в матеріалах справи крім письмових пояснень ОСОБА_3 , які нею не підписані, відсутні інші свідчення про те, що ОСОБА_3 отримала травму через гальмування автобусу.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, допитавши свідка ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази по справи, суддя вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та пояснив, що 15.12.2020 автомобіль під його керуванням не контактував з жодним іншим транспортним засобом або дорожньою спорудою, а тому йому не було відомо про його причетність до дорожньо-транспортної пригоди, яка, начебто, мала місце 15.12.2020 на пр. Слобожанському. В подальшому він з`явився на виклик до працівника поліції, який показав йому відеозапис з камери відеоспостереження і заявив, що на даному відео зафіксована ДТП за його участю (різка зупинка автобусу, який їхав за його автомобілем), у зв`язку з чим він повинен надати письмові пояснення з цього приводу. Він надав письмові пояснення працівнику поліції про те, що 15.12.2020 він рухався у другій полосі по пр. Слобожанському та для здійснення повороту до двору будинку, де він проживає, неможливо було зайняти крайню праву смугу на дорозі у зв`язку з тим, що перед поворотом у двір (менше 10 м. від повороту на прилеглу територію) на крайній правій смузі здійснював зупинку з увімкненою аварійною сигналізацією автомобіль. Вказаний автомобіль також був перешкодою для руху у першій полосі для автобусу, який повертав на другу смугу за його транспортним засобом, водій якого можливо відволікся або не оцінив дорожні обставини, тому вимушений був зупинитися.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 15.12.2020 на зупинці міського транспорту «вул. Калинова» вона разом із чоловіком зайшли до салону автобуса «MAN». В салоні автобуса були пасажири, які перебували як на місцях для сидіння, так і їхали стоячи. В автобусі кондуктора не було, а тому за проїзд чоловік почав розраховуватися із водієм. Коли автобус почав рух вона не сіла на місце для пасажира, а стояла в проході, тримаючись рукою за поручень. Під час руху вона раптом відчула різке гальмування автобусу, через що, не втримавшись в проході, вона почала падати та вдарилася лівою стороною обличчя і носом об внутрішнє скло автобуса, в результаті чого відчула біль, з носу пішла кров. Водій зупинив автобус, була викликана швидка допомога та поліція. Після надання їй медичної допомоги було встановлено, що у неї зламаний ніс зі зміщенням, вона отримала струс головного мозку. Під час її огляду судово-медичним експертом складено висновок, відповідно до якого у неї виявлені легкі тілесні ушкодження. На питання судді потерпіла ОСОБА_3 повідомила, що внаслідок різкого гальмування автобуса та під час отримання тілесних ушкоджень жодне майно, яке було на неї або з нею пошкоджено не було.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що 15.12.2020 о 19:20 годині у місті Дніпрі по пр. Слобожанський він керував автобусом «MAN», н.з. НОМЕР_3 , який рухався по маршруту № 124А. Він зупинив автобус на зупинці громадського транспорту для посадки/висадки пасажирів. Коли він повинен був почати рух, попереду нього, тобто за зупинкою, стояли припарковані автомобілі, а тому він був змушений здійснити перестроювання в другу смугу руху. Коли він здійснював рух, бачив, що справа виїжджав автомобіль, а зліва, в цей момент, його автобус почав об`їжджати інший автомобіль, який з третьої смуги руху, «підрізавши» його автобус, повернув праворуч, заїхавши на прилеглу до проспекту територію. З метою уникнення зіткнення він був змушений різко загальмувати. В цей момент почув крик з салону автобусу та з`їхав на обочину. В подальшому дізнався, що пасажир автобусу отримала ушкодження, їй почали надавати допомогу, викликали поліцію.

Як зазначено вище, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, внаслідок того, що водій ОСОБА_2 , який керував автобусом «MAN», н.з. НОМЕР_3 , різко загальмував, відбулося падіння пасажира ОСОБА_3 в салоні автобуса, яка отримала тілесні ушкодження. Протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду, не містить відомостей про те, що внаслідок дій водія ОСОБА_1 відбулося пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, враховуючи те, що диспозиція ст. 124 КУпАП не передбачає настання адміністративної відповідальності внаслідок спричинення учаснику дорожнього руху тілесних ушкоджень.

Висновок суду про те, що внаслідок дій ОСОБА_1 не було пошкоджено транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, ґрунтується на поясненнях ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які вони надали під час судового розгляду справи, а також на письмових доказах. Зокрема, у відповідності до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.12.2020 пошкоджень на транспортному засобі «MAN», н.з. НОМЕР_3 , на іншому транспортному засобі, майні, спорудах тощо не виявлено.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин вважаю, що досліджені в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в своїй сукупності та взаємозв`язку, не доводять той факт, що внаслідок дій водія ОСОБА_1 відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки справа про адміністративне правопорушення не містить належних доказів, які б підтверджували наявність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях водія ОСОБА_1 , а саме: суспільно шкідливих наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, відповідно провадження у справі на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко