Справа № 541/55/21
Номер провадження3/541/90/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський Олександр Андрійович, розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, місце роботи не встановлено, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №2243987 від 06.01.2021, 06.01.2021 о 02 годині 00 хвилин в м.Миргород по вул. Гоголя, 32 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом OPEL CORSA д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, повторно протягом року про що свідчить тестування №361 на DRAGER ALCOTEST 6810. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся направленням судової повістки за адресою вказаною в протоколі ( АДРЕСА_1 ), яка була вручена 14.01.2021 року. Крім того про розгляд справи повідомлявся за допомогою смс повідомлення. Причини неявки в судове засідання суду не повідомив. За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

1 липня 2020 року набрав чинності Закон від 22.11.2018 № 2617-VIII, яким запроваджується інститут кримінальних проступків. Зокрема, кримінальним проступком стало і управління транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння. Кримінальний кодекс України був доповнений ст. 286-1, яка і передбачала настання кримінальної відповідальності за керування транспортними засобами у стані сп`яніння або за відмову від проходження огляду.

Оскільки 01 липня набрав чинності Закон про кримінальні проступки, було скасовано адміністративну відповідальність за керування у стані сп`яніння.

На час складання протоколу про адміністративне правопорушення- 06.01.2021 року записана в тексті Кодексу про адміністративні правопорушення ч. 2 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону № 2617-VIIІ від 01.07.2020 року) стосувалась судноводіїв.

Проте, фабула адміністративного правопорушення у протоколі серія ДПР 18 № 243987 від 06.01.2021 року викладена в редакції до 01 липня 2020 року.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення.

Відповідно до цієї норми - адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення, а також змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення. У цих процесуальних документах повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення та відомості, необхідні для розгляду справи, зокрема про місце і час вчинення правопорушення, його суть, дані про свідків і потерпілих, їх пояснення.

З 01 липня 2020 року набув чинності Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIIІ), який криміналізував поставлені у провину водію дії.

Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-IX) внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:

- у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії;

- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІвиключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак відбулася декриміналізація цих дій.

Даний закон набрав чинності 03.07.2020 року.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як роз`яснено в рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99(справа №1-7/99) в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Відповідно ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Порівняльний аналіз ст.58 Конституції України та ст.8 КУпАП дає підстави для висновку про те, що ст.8 КУпАП повністю відтворює зміст ст.58 Конституції України і є механізмом для застосування зворотної дії закону в часі на практиці і реалізується із урахуванням ст.247 КУпАП та регулюється відповідними положеннями процесуальних норм КУпАП.

Зважаючи на викладене, акт, який до 01 липня 2020 року встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння (ст. 130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року), з 01 липня 2020 року був скасований Законом № 2617-VIIІз одночасною криміналізацією цих дій уст. 286-1 КК України.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративну відповідальність складається із цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону №720-IX відновлена адміністративна відповідальність, за дії які охоплювались старою редакцією ст. 130 КУпАП, яка існувала до 01.07.2020 року. Тобто з 01.07.2020року став діяти, окрім Кодексу, в якому зазначено про відповідальність судноводіїв, Розділу І Закону № 720-IX, в якому передбачено відповідальність водіїв, які керують транспортними засобами у стані сп`яніння, що узгоджується зі ст.2 КУпАП, яка говорить, що не тільки Кодексом передбачається відповідальність, але і Законом, вищенаведеним.

Хоча в диспозиції ст.130 КУпАП , яка існує в Кодексі не прописано відповідальність водіїв транспортних засобів, але така відповідальність прописана в Законі № 720-1Х і цей закон не скасовано, а обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до п.6 ст.247 КУпАП, є скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про скоєння правопорушення від 06.01.2021 року серії ДПР18 №243987 (а.с. 1), тестуванням на алкоголь приладом DRAGER ALCOTEST 6810, з результатом 1,73‰ (а.с.2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06.01.2021 р. (а.с.4-5). Вина також підтверджується відеозаписом з відеореєстратора та нагрудної відеокамери працівника Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області що був присутній при зупинці транспортного засобу OPEL CORSA д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 та продуття останнім трубки алкотестера(а.с.9).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд вважає, що вказані докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та винуватість в ньому ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності зазначених доказів у суду немає.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що оскільки ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.5), то вчинене ним правопорушення необхідно кваліфікувати за ст. 130 ч. 2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення передбачене нею.

Відповідно до ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент винесення постанови становить 454 гривні 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 221, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та відповідно до санкції ч.2 ст. 130 КУпАП піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. (двадцять тисяч чотириста гривень) на користь держави, (номер рахунку ІВАN UA0016001; населений пункт: ПОЛТАВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ПОЛТАВА; отримувач: ГУК у Полт.обл/Полтавська/21081300; ; банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.); код класифікації і доходів бюджету 21081300, адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 454 грн. 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири гривні нуль копійок) судового збору на рахунок отримувача: НОМЕР_3 , отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський