Номер провадження 3/5212/145/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2021 року

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Іванов В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Крижопіль, Вінницької області, громадянина України, начальника центру спеціального зв`язку, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за реєстрацією АДРЕСА_2 ,

за ознаками правопорушення, передбаченого п. 9 ч.1 ст. 212-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси з Управління Держспецзв`язку в Одеській області надійшов протокол та додані до нього матеріали відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 9 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

Згідно протоколу ОД № 144 від 17.12.2020 р., о 17 год. 00 хв. 16.12.2020 р. встановлений факт не виконання норм та вимог криптографічного захисту секретної інформації, в наслідок чого виникла реальна загроза порушення її конфіденційності, а саме - порушення порядку поводження та зберігання засобів криптографічного захисту інформації, що є порушенням вимог пункту 24 «Положення про організацію та забезпечення функціонування спеціальних видів зв`язку» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 року №237-5 та пункту 4.13 «Інструкції з організації та забезпечення безпеки спеціальних видів зв`язку в Україні», затвердженої наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 18.11.2015 р. №0015/Ш, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.12.2015 року за №1544/27989.

ОСОБА_1 будучи повідомленим належним чином про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився.

З урахуванням строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, визначених ст. 277 КУпАП, вважаю можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Норми ч.1 ст.212-2 КУпАП передбачають настання адміністративної відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Об`єктом вказаних правопорушень є охоронювані законом суспільні відносини, що склались у сфері забезпечення збереження інформації, віднесеної до державної таємниці. При цьому ст. 1 Закону України «Про державну таємницю» визначає, що державна таємниця - це вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Об`єктивною стороною правопорушень прийнято визначати зовнішню сторону правопорушень, яку складають протиправні діяння (дія чи бездіяльність), викликані цим у суспільстві небезпечні шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діянням та його наслідками.

Зі змісту протоколу ОД № 144 від 17.12.2020 р. у справі про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 вбачається, що головний інспектор Управління Держспецзв`язку в Одеській області кваліфікує діяння зазначеної особи за п. 9 ч.1 ст. 212-2 КУпАП (невиконання норм і вимог криптографічного та технічного захисту секретної інформації, внаслідок чого виникає реальна загроза порушення її конфіденційності, цілісності і доступності).

Як випливає зі змісту ст. 212-2 КУпАП суб`єктами порушень законодавства про державну таємницю можуть бути як громадяни, так і посадові особи.

Суб`єкт правопорушення, кваліфікованого за ст. 212-2 КУпАП, має не тільки ознаки загального суб`єкта (осудність, досягнення певного віку), а й інші, котрі свідчать про особливість його правового становища (надання допуску та доступу до державної таємниці в установленому законом порядку).

Суб`єктивна сторона таких правопорушень характеризується наявністю вини у формі умислу чи необережності.

Виходячи з положень ст. 10 КУпАП, умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускає їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків самовпевненість (ст. 11 КУпАП).

За таких обставин, оцінивши докази у справі та з точки зору належності, допустимості та достатності, для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи досліджені в справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № ОД №144 від 17.12.2020р., пояснення до протоколу ОД № 144 від ОСОБА_1 , поясненнями ОСОБА_2 , вважаю ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 9 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: невиконання норм і вимог криптографічного та технічного захисту секретної інформації, внаслідок чого виникає реальна загроза порушення її конфіденційності, цілісності і доступності.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують відповідальність, особу порушника, його майновий стан, відношення до скоєного.

Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з урахуванням особи правопорушника, буде визнано достатнім, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ст. 212-2, 268 КУпАП, п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» суд, -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 9 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від сплати судового збору у розмірі 454 гривень, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судових збір».

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя: В.В.Іванов