Провадження № 3/686/6620/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2021 року м. Хмельницький
Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Продан Б.Г., за участю секретаря судового засідання Боднар А.П., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , солдата, водія роти охорони в/ч НОМЕР_1
за ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:
14.08.2021 офіцером режимної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 складено протокол ЛВХ №138 про військове адміністративне правопорушення про те, що 13 серпня 2021 року солдат ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем ЗСУ та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , знаходився на території військової частини НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння та приблизно о 08:15 год. 13.08.2021 під час проведення перевірки особового складу солдат ОСОБА_1 був виявлений представниками військової служби правопорядку та командування військової частини на території військової частини НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, під час виконання обов`язків військової служби в умовах особливого періоду та в подальшому був доставлений до КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради, де був оглянутий лікарем, яким було надано висновок №959 від 13.08.2021р. з результатом «Алкогольне сп`яніння», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується матеріалами справи: протокол ЛВХ №138 про військове адміністративне правопорушення від 14.08.2021, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 959 від 13.08.2021 р., за результатом якої ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, поясненнями ОСОБА_1 та іншими документами.

Також, суд звертає увагу на те, що у ст. 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначено, що особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 Про часткову мобілізацію. Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав. Отже, особливого періоду не припинено. Таку правову позицію щодо тлумачення поняття особливий період Верховний Суд уже однозначно сформулював у своїх постановах від 14 лютого 2018 року (провадження № 61-4157св18 та 61-3951св18), 20 лютого 2018 року (провадження 61-4255св18), 25 квітня 2018 року (провадження № 61-1664св17), 21 лютого 2019 року (провадження 51-7411км18). Про вищезазначене також наголошується у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі № 127/1684/16-к. (провадження № 51-1371 км 18).

З огляду на викладене, на момент вчинення правопорушення діє особливий період, а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, дані про особу, ступінь його вини, майновий стан, суд дійшов висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, визначеному цією статтею, а саме двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір , ст. ст. 33 , 40-1, 172-20 ч. 3, 283, 284, 287 КУпАП , суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 (чотири двісті п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя