Справа № 463/7297/20 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 33/811/1438/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року

08 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.

за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

представника - адвоката Чорновус Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 14 вересня 2020 року,

встановив :

Постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 14 вересня 2020 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 28 липня 2020 о 00 год. 08 хв. у м. Львові по вул.Ніщинського, 26, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.

На постанову судді Плебанський О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Вважає, постанову судді незаконною, оскільки суд розглянув справу поверхово і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні.

Апелянт зазначає, що не згідний із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Апелянт вказує, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся, і такий було проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомого приладу «Драгер», та в присутності понятих, відтак їх підписи не можуть підтверджувати позитивного тесту. Крім того, зазначає, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного та алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, а тому поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , підтриману його представником, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи проходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №420791 від 28.07.2020 року, який ОСОБА_1 підписава та власноруч зазначив, що свою провину визнає, щиро кається (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 з використанням спеціального технічного засобу`Драгер» який показав стан сп`яніння 0,46 проміле (а.с.3);

- диском з відео фіксацією подій з нагрудних камер поліцейських (а.с.4);

- пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за їх підписами від 28.07.2020 які зазначили, що прилад ОСОБА_1 продув у їх присутності (а.с. 7,8).

- ксерокопією постанови серії ЕАМ № 2885901 від 28.07.2020 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП за проїзд без зупинки (а.с.8)

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст. 33 КУпАП.

Таким чином при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Покликання в апеляційній скарзі на неповноту судового розгляду без з`ясування всіх фактичних обставин справи, а також взяття за основу даних з протоколу про адміністративне правопорушення, а саме врахування показів газоаналізатора «Драгер», апеляційний суд вважає необґрунтованими й до уваги не бере.

Щодо покликань апелянта про відсутность у справі направлення водія у медичний заклад для перевірки його на стан сп`яніння то таке не повинно міститися у справі з врахуванням наступного.

Порядок огляду водія на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, розкритий в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015.

Згідно з п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Направлення повинно бути не в матеріалах адміністративної справи, а в медичному закладі куди доставляється особа для огляду. Інструкцією не передбачено виготовлення кількох примірників направлення.

Таким чином покликання апелянта про те, що працівники поліції діяли в супереч Інструкції, оскільки в справі відсутнє направлення при виявленні у водія ознак алкогольно чи іншого сп`яніння, не відповідають дійсності.

Факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджено підписами свідків у протоколі, відповідно працівникам поліції не було підстав пропонувати йому пройти огляд в медичному закладі.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 14 вересня 2020 року, в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена