Справа № 676/819/21
Номер провадження 3/676/478/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Черепахін В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм автотранспортних засобів Кам`янець-Подільського регіонального структурного підрозділу ТОВ «Агробізнес»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №489083, складеного 11 лютого 2021 року поліцейським СРПП №2 Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області Михайлюком Р.І., 11 лютого 2021 року о 05 год. 50 хв. в м.Кам`янець Подільському по вул. Замковій, 1 водій ОСОБА_1 керував т.з. ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координація рухів) від проходження огляду стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винність у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 11 лютого 2021 року близько 05 год. 50 хв. добирався своїм автомобілем ВАЗ 2109, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , до місця роботи Кам`янець-Подільського регіонального структурного підрозділу ТОВ «Агробізнес», де він працює водієм автотранспортних засобів і робочий день його починається з 06 год. 00 хв., та рухався в м.Кам`янець-Подільському по вул. Замковій, 1, де був зупинений поліцейськими. Оглянувши документи, поліцейські звинуватили його в тому, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу «Драгер», на що він погодився та після проходження якого було виявлено, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Після цього, працівники поліції звинуватили його в тому, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння та запропонували пройти йому огляд на стан наркотичного сп`яніння у психіатричній лікарні, що розташована у с. Скаржинці Ярмоленецького району Хмельницької області. Від даної пропозиції працівників поліції він відмовився, оскільки дорога до лікарні у с.Скаржинці зайняла б дуже багато часу, а йому о 06 год. 00 хв. потрібно було бути на роботі, а не прибуття туди вчасно, загрожувало йому звільненням. І після того, як він відмовився проходити медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у с.Скаржинці через зазначену вище причину, поліцейські запросили двох свідків та склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто за його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Також ОСОБА_1 категорично заперечив ту обставину, що коли-небудь вживав будь-які наркотичні засоби, а отже і ту обставину, що керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, та ствердив, що пройшов би огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, якби такий був у поліцейських, а також і в Кам`янець-Подільській міській лікарні. Крім того, зазначив, що того ж дня звернувся в Кам`янець-Подільську міську лікарню до лікаря нарколога, який його оглянув та за результатами проведеного медичного огляду видав довідку, згідно якої він на обліку у лікаря нарколога не перебуває та на день огляду у нього не виявлено наркотичних захворювань.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху (надалі за текстом - ПДР) особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підставою адміністративної відповідальності є вчинення особою діяння, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбачене КУпАП (ст., ст. 8, 9 цього Кодексу).

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене певне діяння як адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тому, через суворість санкції цієї статті її слід відносити до фактично кримінальних правопорушень з усіма гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане підтверджується рішеннями ЄСПЛ «Гурепка проти України» та «Лучанінова проти України», які в силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими до застосуванню судами України.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд .

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессеге, і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146) Суд констатував, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що за змістом п. 2 ст. 6 Конвенції, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» вказано судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Принцип «презумпції невинуватості» закріплений і в ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом п.3.2. Рішення Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України від 20 жовтня 2011 року №12-рп/2011 передбачено, що збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, а тому виходячи з презумпції невинуватості, його вина має бути доведена на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, одержаних (зібраних, складених) в порядку та спосіб, що установлений законами України, які в своєму системному взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 (п.4.1) встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. В даній конкретній справі обов`язок щодо збирання доказів був на поліцейському СРПП №2 Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області Михайлюк Р.І., оскільки він порушив провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №489083 від 11 лютого 2021 року ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 11 лютого 2021 року о 05 год. 50 хв. в м.Кам`янець-Подільському по вул. Замковій, 1 керував т.з. ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координація рухів) від проходження огляду стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Єдиним законом, який регулює порядок проходження огляду є КУпАП, статтею 266 якого врегульовано питання «Відсторонення осіб від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

Згідно ч.1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Аналогічна норма містяться в пунктах 1, 2, 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015 року, в п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, а також в пунктах 2, 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103.

Частини 2 та 3 статті 266 КУпАП визначають, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги також містяться пунктах 5, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, і регламентують, що огляд на стан наркотичного сп`янінняпроводиться поліцейськимнамісцізупинкитранспортногозасобу з використанням спеціальних технічних засобів і лікарем закладу охорони здоров`я,у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в НАЙБЛИЖЧОМУ закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Звідси слідує, що поліцейський ОСОБА_2 , який розпочав процедуру проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, повинен був запропонувати ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройти такий огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі його незгоди з результатом огляду чи його відмови проходити такий огляд на місці зупинки, поліцейський зобов`язаний був запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в НАЙБЖЛИЧОМУ закладі охорони здоров`я, яким є Кам`янець-Подільська міська лікарня.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів, які додані поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що працівник поліції в присутності двох свідків запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest 6810», після продування в мундштук якого, працівниками поліції ОСОБА_1 одразу звинуватили у тому, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Крім того, працівник поліції не пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а відразу запропонував ОСОБА_3 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі, а саме в с.Скаржинцях. На зазначену пропозицію поліцейського, ОСОБА_1 відповів, що не має часу на те щоб їхати у даний медичний заклад для того, щоб пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, тому він відмовляється туди їхати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 ствердив, що йому не пропонували пройти огляд на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів. Таким чином, та обставина, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів підтверджується відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, а також поясненнями ОСОБА_1 .

В розумінні закону «найближчим закладом охорони здоров`я» є Кам`янець-Подільська міська лікарня, а не лікарня в с.Скаржинці. Заклад охорони здоров`я в Скаржинцях (комунальне некомерційне підприємство «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради), в розумінні закону не є найближчим закладом охорони здоров`я.

Таким чином, встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, а тому відповідно до приписів частини п`ятої цієї статті вважається недійсним.

Крім того, з доданої до матеріалів справи ОСОБА_1 довідки №3 від 11 лютого 2021 року, виданої лікарем-наркологом КНП «ЛДКЦ» Кам`янець-Подільської міської ради Лавренчуком В.С., вбачається, що ОСОБА_1 на обліку не перебуває, за наркологічною допомогою не звертався, наркотичних захворювань на день огляду не виявлено. Тобто зазначеною довідкою лікаря-нарколога об`єктивно підтверджено ту обставину, що в ОСОБА_1 за результатами його огляду, який проводився в той же самий день 11 лютого 2021 року, ознак наркотичного сп`яніння виявлено не було.

За таких обставин, відомості в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координація рухів) і від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, не можуть бути визнані достовірними, а сам протокол як доказ викликає сумніви у його допустимості.

А будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які з достатністю вказували б на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у справі відсутні, суддею такі докази не встановлені. До того ж, в рішеннях ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, вказані обставини в їх сукупності спростовують ту обставину, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та у присутності двох свідків відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, та відповідно порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, а отже своєю бездіяльністю вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, застосовуючи закріплений вст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, суддя дійшов переконання, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Черепахін В.О