ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Бородіна Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Харкові матеріали, які надійшли з Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1

за ст. 185 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.07.2021року серія АПР18№ 278960, ОСОБА_1 22.07.2021року о 22.50 год. знаходився поблизу будинку №1 за адресою м. Харків вул. Гоголя та знаходячись у громадському місті у стані алкогольного сп`яніння гучно слухав музику, на законну вимогу поліцейського УПП в Харківській області ДПП Зейферт В.С. припинити правопорушення, а саме виключити музику та покинути громадське місце не відреагував та почав штовхати поліцейського та чинити опір.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав та зазначив, що 22.07.2021року близько 22:50 год. був з великою компанією чоловік 15-17 у парку, вони здвинули лавки які там стояли та гучно слухали музику через блютуз колонку. Він алкоголь не вживав. Потім до компанії підійшли поліцейські, щось сказали, але він не чув що саме, друзі повідомили, що поліцейські зробили зауваження, вони поставили лавки на місце , музику зробили тихіше. Потім поліцейські у кількості трьох осіб підійшли до нього щось сказали, що саме не почув. Він хотів виключити музику, в цей час поліцейський Зейферт наніс йому удар, він впав, поліцейські надягли на нього кайданки. Опору він не чинив. Поліцейські посвідчення не показували, хоча їх про це неодноразово просили, у нього посвідчення особи не питали. Поліцейські пошкодили йому ніс та зуб, він в подальшому звертався до лікаря. В приміщенні відділу поліції на нього склали протокол.

Після зазначених подій він звернувся із заявою до ДБР про вчинення у відношенні нього злочину.

Допитаний свідок ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 є його товаришем. 22.07.2021року о 22.09 год. вони сиділи у сквері із ОСОБА_1 та іншими друзями. Хтось випивав. Потім підійшли співробітники поліції не представились, попросили не шуміти та поставити лавки на свої місця, вони це зробили. Потім він побачив,я к співробітники поліції підійшло до ОСОБА_3 між ними відбулась розмова (про що саме він не чув) в процесі якої поліцейський схопив ОСОБА_3 за шию та коліном вдарив його в ділянку живота, після чого ще двоє співробітників поліції заламали ОСОБА_4 та він втратив свідомість. Потім посадили його на землю, у нього було розбито обличчя та надягли кайданки. Поліцейські не представились.

Допитаний свідок ОСОБА_5 засвідчила, що вони 22.07.21р. о 22:30 год. з компанією відпочивали у парку, слухали музику. Підійшли поліцейські попросили поставити лавки на свої місця, вони це зробили. Потім спитали чия музика. ОСОБА_3 сказав, що його, поліцейські підійшли до нього та стали його бити. В перший раз поліцейські підходили до компанії, в другий раз особисто до ОСОБА_3 , що саме йому казали не чула, однак майже одразу почали його бити, повалили на землю та одягли кайданки. ОСОБА_3 опору не чинив, алкоголь не вживав.

Допитаний свідок ОСОБА_6 засвідчив, що вони 22.07.2021року о 22.30 відпочивали в парку на лавочках з компанією. Підійшли троє поліцейських попросили поставити лавочки на місця, що вони і зробили. Потім поліцейські підійшли до ОСОБА_3 та попросили зробити музику тихіше, ОСОБА_7 зробив.. Після цього поліцейські почали затримувати ОСОБА_7 , зламали йому зуб та ніс. Після удару поліцейського ОСОБА_3 втратив свідомість. ОСОБА_3 алкоголь не вживав. ОСОБА_3 опір не чинив , поліцейських не штовхав. Поліцейські були в формі, однак не переставлялись, посвідчень не показували. При цьому поліцейські не просили у ОСОБА_3 документів які посвідчують його особу. Він дії поліцейських записав на телефон.

Допитаний свідок ОСОБА_8 засвідчив, що 22.07.2021року вони з компанією слухали музику. Підійшли поліцейські зробили зауваження. ОСОБА_7 зробив музику тихіше, після чого поліцейські почали бити ОСОБА_7 . Його обличчя було у крові. ОСОБА_7 алкоголь не вживав.

Крім того в судовому засіданні у якості свідків були допитані співробітники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

ОСОБА_9 пояснив, що 22.07.2021року о 22.30 він із напарниками були у парку. Там була компанія молодих осіб, яка гучно слухала музику, грала колонка. Зробили зауваження, вони зробили музику тихіше, однак коли вони почали відходити ОСОБА_3 почав робити музику голосніше, від нього був запах алкоголю та в руках була пляшка горілки. Він підійшов та хотів викинути бутилу водки, ОСОБА_3 не дав та відштовхнув його. Після чого він попросив ОСОБА_3 пройти до автомобілю та взяв його за руку, однак ОСОБА_3 відштовхнув його, після чого він із направниками почали затримувати ОСОБА_3 , одягнули на нього кайданки та відвезли у відділ поліції..

ОСОБА_10 пояснив, що 22.07.2021року о 22.30 год. він з напарниками Зейферд та ОСОБА_11 заступили на патрулювання. Були на пл.. Поезії у сквері компанія гучно слухала музику, вони підійшли представились та попросили вимкнути музику. Зробили зауваження ОСОБА_3 оскільки у нього був динамік та пляшка горілки. ОСОБА_3 сказав, що вони нікому не заважають. Коли вони відійшли, музика стала гучніше, вони знов підійшли. Зейферт взяв ОСОБА_4 за руку однак останній почав виривати руку, в наслідок чого було застосовано кайданки. Сахно ніхто не бив. Коли його посадили в автомобіль, то питали чи потрібна йому медична допомога. Також зазначив, що у них було два портативних відео реєстратора (бодікамери) , одна залишилась у службовому автомобілі, інша не працювала, внаслідок чого події не були зафіксовані на відео.

Диспозицією ст. 185 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, за за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відтак, відповідно до ст. 185 Кодексу про адміністративні правопорушення, злісна непокора повинна проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Саме на таке тлумачення посилається й Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 7 ПП ВСУ « Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» - згідно зі ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В якості доказів вчинення правопорушення до протоколу додано відеозапис, аналогічний відеозапис поліцейським Зейферт В.С. подано через канцелярію суду, однак при огляді відеозаписів встановлено, що на них зафіксовано лише процес складання протоколу у відділку поліції, однак події, що викладені в протоколі не відображені.

ОСОБА_1 надано відеозапис, на якому зафіксовано його затримання, який узгоджується зі свідчення допитаних свідків та поясненнями ОСОБА_1 , де вбачається відсутність у ОСОБА_1 будь-якого опору поліцейським, відсутність звуків музики, внаслідок чого суд критично оцінює свідчення поліцейських ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Пояснення які додані до протоколу свідка ОСОБА_12 , судом не приймаються, оскільки не є доказом в розумінні положення ст. 251 КУпАП. На неодноразовий виклик суду зазначений свідок не з`явився.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що передбачено ст. 185 КупАП.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 185, 221, 283, 284, 285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Бородіна