Дата документу Справа № 311/3320/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/3320/20 Головуючий в 1-й інстанції Пушкарьова С.П.
Справа № 33/807/144/21 Доповідач в 2-й інстанції Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О. за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Першина В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою адвоката Першина В.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2021 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2021 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, притягнуто

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на ПрАТ «ЗЗРК» - майстром, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Як зазначено в постанові, 19 жовтня 2020 року о 22 год. 29 хв. в м. Дніпрорудне по вул. Ентузіастів, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Geely EMGRAND 7», державний номер НОМЕР_2 ВАЗ 2101 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився Дніпрорудненській міській лікарні, від продування приладом DRAGER 6810 відмовився на місці зупинки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Першин В.М. зазначає, що постанова винесена із порушенням норм процесуального права, а також судом надана помилкова оцінка дослідженим доказам, у зв`язку з чим, вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню. В обґрунтування скарги вказує, що в протоколі зазначено про те, що ОСОБА_1 19.10.2020 о 22.29 керував транспортним засобом, однак ОСОБА_1 пояснював суду, що він не керував транспортним засобом, до нього, сидячого в автомобілі без працюючого двигуна біля будинку, де він мешкає, близько 20.00 годин 19.10.2020 під`їхали працівники поліції. Вказане підтвердив і свідок ОСОБА_2 . Вважає, що наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 19.10.2020, в якому зазначений час огляду 23.00 годин, чітко вказує на порушення поліцейськими п.9 Інструкції. На вказані порушення суд увагу не звернув. Стосовно відеозапису, наданого на запит суду, ОСОБА_1 зазначив, що відеозапис зроблений не 19.10.2020, а на початку листопада 2020 року, після неодноразової спроби працівником поліції, який склав протокол, задокументувати новий факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Надане відео не містить ні дати, ні часу зйомки, на відео не видно номерний знак транспортного засобу, не видно обличчя особи, яка керує транспортним засобом. На відео особа заперечує факт перебування в стані сп`яніння та погоджується пройти огляд в медичній установі, але на відео зафіксовано продовження розмови та факт огляду. Супровідний лист не може бути доказом, що відео зйомка проводилась саме 19.10.2020. Крім того, вважає, що наданий відеозапис зроблений з порушенням Наказу МВС №1026 від 18.12.2018. Також вважає, що суд за надуманих підстав визнав доказом письмові пояснення ОСОБА_1 , хоча останній безпосередньо дав свідчення в суді та наполягав на них. В постанові суд з незрозумілих підстав критично віднісся до свідчень свідка ОСОБА_2 та належним чином не обґрунтував свою позицію.

Просить скасувати постанову суду від 13.01.2021 та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні адвоката Першина В.М. та ОСОБА_1 , які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 103039 від 19.10.2020, 19 жовтня 2020 року о 22 год. 29 хв. в м. Дніпрорудне по вул. Ентузіастів, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Geely EMGRAND 7», державний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився Дніпрорудненській міській лікарні, від продування приладом DRAGER 6810 відмовився на місці зупинки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В постанові судді місцевого суду зазначено, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у формі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №103039 від 19.10.2020 (а.с.1); Висновком КНП «Дніпрорудненська багатопрофільна міська лікарня» Деніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області від 19.10.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами якого 19.10.2020 о 23-00 год. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3); диском з відеозаписом подій 19.10.2020.

Разом з тим, вказані докази ані окремо по собі, ані в сукупності не свідчать на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінувалось керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Обов`язковою ознакою складу цього адміністративного правопорушення є керування особою транспортним засобом.

Так, ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції, в апеляційній скарзі та під час апеляційного розглядузаперечував факт керування автомобілем. Надав аналогічні пояснення, які надавав в суді першої інстанції. Послався на той факт, що відео, долучене до матеріалів справи на запит суду записано працівниками поліції не 19.10.2020, а на початку листопада 2020 року.

Перевірити його пояснення не має можливості через невідповідність наданого відеозапису події, вимогам Інструкції та ЗУ «Про поліцію». Інші перелічені в постанові докази на факт керування ОСОБА_1 автомобілем взагалі не вказували.

Перелічені обставини в сукупності з тим, що ОСОБА_1 не визнає факт керування автомобілем, вказують на наявність сумнівів щодо доведеності його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Наказу МВС України №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

В матеріалах справи, які надійшли до суду першої інстанції, відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як того вимагає положення п.8 розділу ІІ «Проведення огляду на стан сп`яніння поліцейськими і оформлення його результатів» Інструкції №1452/735.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння встановлено згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.10.2020.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, які перелічені в п.4 розділу І вказаної Інструкції.

Разом з тим, в протоколі не зазначено, які саме ознаки виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 19.10.2020, та які були підставою для направлення особи на проведення медичного огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю Направлення та не зазначення в протоколі ознак алкогольного сп`яніння, які виявлені у ОСОБА_1 , складені матеріали викликають обґрунтовані сумніви.

Отже, матеріали справи містять недоліки, які судом першої інстанції залишені поза увагою.

Враховуючи викладене, існують суперечності щодо істотних обставин справи, які мають бути трактовані на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суддя місцевого суду не звернув уваги на вказані порушення, не дав відповідної оцінки матеріалам справи та прийшов передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що суддею не дотримані вимоги ст.ст.251, 252 КУпАП про всебічність, повноту та об`єктивність дослідження всіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованими, і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої не надав належної та об`єктивної оцінки.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин справи, є законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскарженої постанови у зв`язку з недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу адвоката Першина В.М. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 13 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас