КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження : 33/824/4072/2021
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 жовтня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року,

ОСОБА_1 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суд стягнув із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_1 25.06.2021 року о 12 год. 10 хв. в м. Києві, на просп. Броварському, 35-А, керував транспортним засобом «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову у справі № 758/9039/21 скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що незважаючи на ту обставину, що його захисником було подане клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, суд визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП на першому засіданні, без його участі та участі його захисника.

При цьому, посилаючись на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, апелянт звертає увагу на те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім цього, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі «Михайлова проти Російської Федерації», апелянт зазначає про те, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортними засобами, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, має каральний і стримуючий характер.

У зв`язку з цим, як вважає ОСОБА_1 , адміністративне правопорушення, передбачене зазначеною статтею КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні ст. 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Будучи неодноразово повідомленими про час, дату та місце розгляду судом апеляційної інстанції апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року, а ні ОСОБА_1 , а ні його захисник- адвокат Зайцев О.В. жодного разу в судове засідання не з`явилися та не повідомили суд про поважні причини своєї неявки, у зв`язку з чим апеляційну скаргу було розглянуто за їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та доводи його апеляційної скарги, вважаю, що вказана скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Дійсно, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на яку посилається апелянт, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а згідно вимог, передбачених ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та яка, у свою чергу, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

Разом з тим, навіть якщо припустити, що суддя, розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутності особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності та її захисника, не дотримався вимог зазначених вище нормативних актів, ця обставина не може бути визнана безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 , з огляду на таке.

По-перше, навіть якщо визнати, що суддя не дотримався вказаних вимог закону, це порушення, як вважає суд апеляційної інстанції, не призвело до неправильного вирішення справи та ухвалення незаконного судового рішення, оскільки під час розгляду справи суддею були дотримані вимоги закону, в тому числі передбачені ст. 7 КУпАП, про те, що застосування заходів адміністративного впливу уповноваженими на те органами і посадовими особами проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

По-друге, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Зокрема, обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 146483 від 25 червня 2021 року, підтверджуються: висновком лікаря-нарколога КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який було видано на підставі даних, що містяться в акті його медичного огляду за № 003586 від 25 червня 2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного (опіоїди) сп'яніння, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, які були додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не встановив достатніх даних, які б дозволили спростувати належність, допустимість та достовірність доказів, наведених в оскаржуваній постанові, на підставі яких суддя обґрунтовував свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як прямо передбачено п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі - Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними вп. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно вимог, передбачених пунктами 3, 15, 16, 17 розділу ІІІ цієї Інструкції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Таким чином, той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлений на підставі доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності, у зв`язку з чим доводи, на які апелянт посилається у своїй скарзі не можуть бути визнані обґрунтованими та служити підставами для її задоволення.

Більш того, в апеляційній скарзі не наведено жодної обставини, яка б могла свідчити про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення, яке прямо передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 повинна бути залишена без задоволення, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною або необґрунтованою.

У зв`язку з цим, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити її без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 серпня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Шмигельський Д.І.