Номер провадження: 33/813/1655/21
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2021 року м.Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Кузьмук А.В.,

учасники справи:

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 04 листопада 2021 року, ухвалену під головуванням судді Сувертак І.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог п.2.9а ПДР «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10 січня 2001 року №1306 (далі-ПДР), які полягали в тому, що 04 жовтня 2021 року біля 13год. 15хв., він, рухаючись за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71 а, керував транспортним засобом марки «Opel Оmega», н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановлену законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 7510 (прилад №ARLM 0410, принтер №ARMC 0130, тест №421). Результат огляду склав 0,41% проміле (а.с.8-10).

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

Зокрема, апелянт посилається на те, що:

- справа розглянута у його відсутності, про дату та час слухання справи повідомлений не був, тому суд безпідставно послався на його належне сповіщення,

- інспекторам поліції пояснював, що вживав лікарські засоби (корвалол),

- суд не врахував, що він є єдиним годувальником своїх батьків, пенсіонерів, сестри, яка є матір`ю одиначкою. Його професія водія є єдиним засобом годування родини (а.с.14-17).

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За змістом ст.ст.245,252,280,283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Проте, цих вимог закону суд першої інстанції належним чином не дотримався.

Фактичні дані встановлені апеляційним судом

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №079125 від 04 жовтня 2021 року водій ОСОБА_1 04 жовтня 2021 року о 13год. 15хв., рухаючись за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 71 а, керував транспортним засобом марки «Opel Оmega», н/з НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння водія проводився на приладі Drager Alcotest 7510 прилад №ARLM 0410, принтер №ARMC 0130, тест №421. Результат огляду позитивний і склав 0,41% проміле (а.с.2).

З даним протоколом ОСОБА_1 був не згоден, зазначивши, що алкоголь не вживав, випив корвалол від болю у серці (а.с.2).

До матеріалів справи також додані:

- результат приладу Drager Alcotest 7510 (а.с.3),

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів (а.с.4),

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до КНП «ОМПЗ» ООР (а.с.5),

- відеозаписи на СD-диску (а.с.6).

Спираючись на вказані докази, суд першої інстанції кваліфікував дії останнього як керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння. Тобто порушення вимог п.2.9а ПДР, та визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Між тим, апеляційний суд з такими висновками суду погодитись не може, оскільки районний суд не оцінив всі докази у справі, всебічно, повно і об`єктивно не дослідив всі її обставини в сукупності та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, виходячи з такого.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п.п.6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я (п.7).

Проте, додані до матеріалів справи відеозаписи з боді-камери інспекторів поліції свідчать про те, що водій ОСОБА_1 , після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, був не згоден з його результатами, та виявив бажання пройти такий огляд в медичному закладі. Дані обставини підтверджені відеозаписом №01567@232210.

Після даної події інспектори поліції на патрульній машині разом з ОСОБА_1 направилися до медичного закладу (початок відеозапису №01567@282210). Однак, два наступні відеозаписи №№01567@332210, 01567@382210 записані без звука, голосів не чути, видно лише самого ОСОБА_1 на задньому сидінні патрульної машини.

Інші відеозаписи інспекторами поліції до протоколу не додані і матеріали справи не містять.

Згідно ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліцією в своїй діяльності застосовуються технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до п.5 р.ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 (далі - Інструкції №1026), включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Так, у порушення вказаних вимог Інструкції інспекторами поліції не велася відеозйомка з моменту початку виконання ними службових обов`язків безперервно до їх завершення, оскільки відсутні відеозаписі фіксування моменту:

- прибуття до медичного закладу,

- проходження огляду водієм на стан сп`яніння у медичному закладі або його відмови від проходження,

- складання адміністративного протоколу, ознайомлення з його змістом водія і роз`яснення останньому його прав та обов`язків.

Таким чином, наявні відеозаписи не дають змогу відтворити обставини складання протоколу, що є їх основною функцією.

При цьому, матеріали справи містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до медичного закладу - КНП «ОМПЗ» ООР, однак не містять їх результатів.

За таких підстав, апеляційним судом встановлений факт порушення вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1026 під час складання адміністративного протоколу, що виключає можливість його складання з боку інспекторів поліції.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей, у зв`язку з чим був зупинений водій ОСОБА_1 .

Пунктами 1-9 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» визначений вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб.

Проте, відеозаписом №01567@232210 підтверджено, що ОСОБА_1 був зупинений інспекторами поліції після його виїзду з воріт будівлі, при цьому, порушення з боку водія ПДР або інших вимог закону останніми не зафіксовано.

В даному випадку інспекторами поліції порушені вимоги ч.1 ст.8, ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

На підставі всіх викладених обставин, матеріалами справи не підтверджено, що водій ОСОБА_1 в установленому законом порядку пройшов огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Тому апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.2.9а ПДР.

Згідно ч.1,2 ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Така обставина як відсутність факту проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі (у разі незгоди водія з результатами Драгеру та бажанням пройти медичний огляд на стан сп`яніння), вказує на те, що обставини, викладені у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження в належних та допустимих доказах, а отже в діях ОСОБА_1 не встановлений склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди зобов`язані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. У свою чергу ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З урахуванням вищенаведеного, спираючись на норми чинного законодавства та практику Європейського суду з прав людини, апеляційний суд знаходить, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є не доведеною, тому підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності немає за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 04 листопада 2021 року скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков