Кагарлицький районний суд Київської області
_____________________________________________________________________________
20.08.2021 Справа №: 372/2470/21
провадження 3/368/383/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2021 рокум. Кагарлик

Кагарлицький районний суд Київської області

в складі : головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Губенко А.П.

з участю прокурора Вдовенко Л.М.

розглянувши матеріали, які надійшли від Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Гр. ОСОБА_1 , який як суб`єкт декларування, не своєчасно, тобто 18.01.2021 року, подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне корупційне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор Вдовенко Л.М. пояснила, що в ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 , який як суб`єкт декларування, не своєчасно, тобто 18.01.2021 року, подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Після їх вивчення було складено протокол відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 09.07.2020 року в дійсності звільнився за власним бажанням з посади заступника командира взводу охорони об`єктів та публічної безпеки Обухівського районного відділу УПО в Київській області, та несвоєчасно подав декларація після звільнення, а тому свою вину визнає в повному обсязі.

Вислухавши прокурора та пояснення правопорушника ОСОБА_1 приходжу до наступного.

Відповідно до витягу з наказу УПО в Київській області № 141 о/с від 09.12.2020, лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0023784) - заступника командира взводу охорони об`єктів та публічної безпеки Обухівського районного відділу УПО в Київській області звільнено зі служби в поліції, з 09.12.2020, відповідно до пункту 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Таким чином, відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону.

Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини 1 статті 1, абзацом 1 частиною 2 статті 45 Закону, приміткою до статті 1726 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України та законів України та інших нормативно- правових актів, що регулюють діяльність поліції, та Присяги поліцейського. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно частини 2 статті 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а" і «в»: пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Отже, поліцейський, як суб`єкт декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, має в обов`язковому порядку подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 12 Закону, НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що залежать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Частиною 5 статті 12 Закону визначено, що нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Нормативно-правові акти НАЗК, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самим актом, але не раніше дня офіційного опублікування.

Нормативно-правові акти НАЗК після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, затвердженим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.

Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 форми декларації визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті НАЗК через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Таким чином, ОСОБА_2 , будучи поліцейським, під час звільнення з посади поліцейського 09.07.2020, зобов`язаний був подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше двадцяти робочих днів з дня, дізнався про таке припинення, тобто до 00 годин 00 хвилин 11.01.2021.

Згідно з відомостями з Реєстру, декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_1 подав лише 18.01.2021 о 11 год. 55 хв., тобто несвоєчасно.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є двадцятий день після звільнення ОСОБА_1 , тобто 18.01.2021 рік.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, повністю доведена та підтверджується зібраними в справі доказами, а саме:

- протоколом № 21/2021 про вчинення адміністративного правопорушення (а.с.1-8);

- копією наказу Національної поліції України № 765 від 31.07.2019 року(а.с.9);

- положенням про Департамент внутріш8ньої безпеки Національної поліції України (а.с. 10-21);

- повідомленням про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації відщ 15.01.2021 року (а.с. 22);

- витягом з офіційного сайту «public.nazk.gov.ua» щодо подання декларації (а.с.23,36-41);

- витягами з наказу ( а.с. 24-26);

- копію рапорту (а.с. 27);

- копією ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції» (а.с.29).

Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, той факт, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його провини, майновий стан.

Відповідно до ст. 34 КУпАП, обставин, що пом`якшує відповідальність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд визнає, щире каяття, активне сприяння розкриттю адміністративного правопорушення.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене та вирішуючи питання про адміністративне стягнення, яке слід застосувати до особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що воно має бути визначене у вигляді штрафу згідно санкції ч.1ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст.ст.283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,Законом України «Про запобігання корупції», -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення,передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень на рахунок отримувача: UА0010816, отримувач: ГУК у Київській області/Кагарлицькаміс /21081100, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. на рахунок отримувача: UА0026001, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , Банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), назва коду класифікації доходів бюджету: 22030106.

Строк звернення до виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу в установлений ст. 307 КУпАП строк, постанова буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 КУпАП з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: І.І.Шевченко