Справа № 161/743/21
Провадження № 3/161/983/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 034886 від 02 грудня 2020 року вбачається, що 18.11.2020 року близько 18:00 год. ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно своєї дочки ОСОБА_2 , її чоловіка та малолітніх дітей: а саме: виражалася нецензурною лайкою, штовхала та розкидала речі по кімнаті, чим вчинила адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність за приписами даної норми настає за вчинення насильства в сім`ї, яке може проявлятися не лише шляхом спричинення тілесних ушкоджень, а й за допомогою психологічного впливу на члена сім`ї (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 до матеріалів справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 034886 від 02.12.2020 року; рапорт старшого інспектора Луцького ВП ГУНП у Волинській області; письмова заява від 19.11.2020 року; письмові пояснення.

За приписами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що конфлікт 18.11.2020 року виник в результаті агресивної поведінки дочки та її чоловіка відносно неї. Дані конфлікти мають постійний характер. Вказала також, що протягом двох років ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняють насильство фізичного та психічного характеру відносно неї. На підтвердження чого, остання надала суду докази, в тому числі постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.02.2020 року, вирок Луцького міськрайонного суду від 23.09.2020 року, згідно якого ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КУ України.

Вказала також, що винними в конфліктних ситуаціях є її зять та дочка, які ведуть аморальний спосіб життя. Дочка зловживає спиртними напоями, зять вживає наркотичні засоби, псують житло, не прибирають, з їх вини житло в занедбаному стані, останні не дозволяють їй перевіряти систему опалення в їх кімнаті, перешкоджають їй користуватися належним їй будинком. Крім того, не доглядають за дітьми, які стають свідками конфліктів, бійок, між ними в яких старший син уже бере участь.

Адвокат Міщук І.В. підтримала пояснення ОСОБА_1 . Просить суд справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 вказала, що винною в конфліктних ситуаціях є її мати ОСОБА_1 , яка заважає їм користуватися житлом, створює сварки, бійки.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що зі слів ОСОБА_1 знає, що її дочка та зять ведуть аморальний спосіб життя. Неодноразово вчиняли бійки, після яких вона супроводжувала ОСОБА_1 до лікарні. Дочка пошкоджує майно, веде себе неадекватно, що вона особисто чула по телефону, який ОСОБА_1 залишала ввімкненим при настанні конфліктів. Вказала, що на прохання останньої викликала працівників поліції за місцем проживання ОСОБА_1 . Вважає, що дочка і зять спеціально вчиняють конфліктні ситуації з метою заволодіння житловим будинком, який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Міщук І.В., Українець О.В., показання свідка ОСОБА_4 , проаналізувавши представлені докази, суд приходить до висновку, що описані у протоколі дії підпадають під поняття конфлікт - ситуацію, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони. Між матір`ю та дочкою, зятем існують неприязні відносини, які почалися з певних причин та наслідком переходять в конфлікт.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

На думку суду наявними у справі доказами не підтверджується наявність у діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується лише на поясненнях ОСОБА_2 ОСОБА_1 заперечувала щодо цього, надала відповідні пояснення, про те, що не згідна з протоколом щодо неї, зазначила також в поясненні до протоколу.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наявних обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.280, ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Кирилюк В.Ф.