Справа № 316/328/21
Провадження № 3/316/155/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2021 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Бульба О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Василівського РУП ВП №1 ГУНП України в Запорізькій області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нововодяне, Кам`янсько-Дніпровського району, Запорізької області, громадянки України, працюючої ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КУпАП,--

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ 282547, складеного 08.01.2021 р. (далі протокол про адміністративне правопорушення), 21.11.2020 р. о 12 год. 31 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав працівникам поліції речовину рослинного походження (канабіс), та у відношенні ОСОБА_3 відкрито кримінальне провадження за ч.1 ст.309 КК України. Постановою дізнавача інспектора СД Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області від 29.12.2020 р. кримінальне провадження було закрито та прийнято рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.44 КУпАП, однак останній не досяг віку притягнення до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення складений на його опікуна ОСОБА_1 .

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною третьою статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Посадова особа, яка склала протокол серії ВАБ 282547 не надала на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП доказів того, що остання є опікуном неповнолітнього ОСОБА_3 .

Виходячи із положень статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який є підставою для висунутого обвинувачення.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

Суд, будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Встановлені зазначені вище обставини, свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, у зв`язку з чим, справа про адміністративне правопорушення відносно останньої підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 та ст. ст. 221, 283-284, 287 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №316/328/21 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. М. Бульба