запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/805/21Головуючий у 1-й інстанції Глущенко Ю.А.
Єдиний унікальний №336/7860/21Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участю ОСОБА_1 , захисника Дорогих С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні її апеляційну скаргу на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 19.09.2021 року о 23:28 год. ОСОБА_1 керувала транспортним засобом FORD Fusion державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.Полтавській 54 в м.Запоріжжі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винною та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Зазначала, що працівники поліції безпідставно зупинили її автомобіль. Не роз`яснивши належним чином права, висунули вимогу на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в той час як жодних ознак такого стану, зі слів апелянта, в неї не було, а підставою для його проведення послугував запах алкоголю з автомобіля. Не відмовляючись від проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, просила працівників поліції надати певний час для консультації з цього питання зі знайомим. Втім працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення. Звертала увагу на власні пояснення до протоколу та ненадання їй копії складеного акту.

Заслухавши ОСОБА_1 та захисника Дорогих С.Л., які в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно розглянуті обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Висновки судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними у справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №266909 від 20.09.2021 року, згідно з яким, ОСОБА_1 у зазначений час керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовилась, що зафіксовано на бодікамеру №00193;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з якими, огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку із відмовою останньої від проходження такого огляду.

Крім того, зі змісту відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що під час несення служби екіпажем патрульної поліції був зупинений автомобіль FORD Fusion, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Виявивши під час спілкування з ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, від чого ОСОБА_1 категорично відмовилась, висловивши недовіру до зазначеного способу проведення огляду, у відповідь на що їй було роз`яснено право пройти медичний огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Подальші дії ОСОБА_1 , а саме тривале зволікання та відсутність дій, які б свідчили про дійсну готовність проїхати з працівниками поліції до медичного закладу, були розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, внаслідок чого відносно останньої було складено протокол про адміністративне правопорушення

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Твердження ОСОБА_1 про безпідставність зупинки працівниками поліції транспортного засобу, яким вона керувала, не є спроможними в розрізі вирішення питання щодо наявності в її діях складу передбачено ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст.23 ЗУ «Про національну поліції» на поліцію, окрім іншого, покладено обов`язок здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, виявляти умови та причини, що сприяють виявленню адміністративних правопорушень та припиняє виявлені, вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, яку зареєстровано в МЮ України 11.11.2015 за №1413/27858 передбачено, що огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що визначені положеннями вказаної інструкції.

Працівник поліції наділений правом суб`єктивної оцінки стану водія, та, за умови виявлення у водія визначених Інструкцією №1452/735 ознак сп`яніння, має право вимагати від нього пройти огляд на підтвердження або спростування такого стану. Водій, в свою чергу, повинен у визначений законом спосіб пройти огляд на стан сп`яніння, що підтвердить або спростує наявність в нього стану, щодо якого виник сумнів у працівника поліції, а відмова від проходження такого огляду є порушенням п.2.5 ПДР, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я. Вказане діяння останньої підпадає під диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при складанні протоколу не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення ААБ №266909 від 20.09.2021 року містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року. Із зазначеним протоколом ОСОБА_1 була ознайомлена, його копію отримала, що засвідчила своїм особистим підписом. Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_1 під час його складання не надходило.

Посилання апелянта на нерозуміння того, що у разі відмови від виконання вимога працівника поліції пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення суд сприймає критично, адже зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису обставин події вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені права за ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, жодних зауважень з приводу їх нерозуміння ОСОБА_1 працівникам поліції не зазначала.

Крім того, п.1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Посилання ОСОБА_1 на її власні пояснення до протоколу не спростовують висновків суду щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що поставлено їй в провину.

Так, доводи апеляційної скарги не спроможні спростувати висновки районного суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, враховуючи достатність узгоджених між собою доказів відмови ОСОБА_1 від виконання передбаченого п.2.5 ПДР вимоги, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та за що передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 336/7860/21