справа № 388/176/21
провадження № 3/388/62/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Кнурова О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта повна середня, розлученої, яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, перебуваючої у декретній відпустці по догляду за дитиною,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

до Долинського районного суду Кіровоградської області з Відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області 08.02.2021 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 657179 від 01.02.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ч. 1 ст. 184 КУпАП, у якому, крім іншого, зазначено: «28.01.2021 об 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 неналежним чином виконувала батьківські обов`язки щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у тому, що ОСОБА_1 не приділяє належної уваги сину, нехтує вихованням, син порушує поведінку у навчальному закладі, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП».

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якій було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, щодо обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення пояснила, що про події, які мали місце з її сином 28.01.2021 у школі вона знає зі слів сина, якому вірить, безпосереднім очевидцем подій вона не була. Пояснила, що має шість дітей ( ОСОБА_3 , 1995 р.н., ОСОБА_4 , 1997 р.н., Діана, 2002 р.н., ОСОБА_5 , 2005 р.н., ОСОБА_6 , 2011 р.н., Софія, 2014 р.н.), троє з яких наразі неповнолітні та припустила, що можливо дійсно не приділяє достатньої та необхідної уваги своїм дітям. Повідомила, що вона розлучена та наразі перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.

Неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судовому засіданні у присутності свого законного представника - матері ОСОБА_1 повідомив, що 28.01.2021 у школі на великій перерві він та його однокласник ОСОБА_4 у коридорі зустрілись з учнями 4-го класу ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) та ОСОБА_9 , який в ході гри, яка не мала характеру конфлікту чи бійки, забрав у нього шапку, а він у відповідь забрав її у нього обратно. При цьому, пояснив, що ОСОБА_7 він ніяк і нічим не бив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності та її неповнолітнього сина, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази у справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, з огляду на таке.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, вказаною нормою передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення адміністративного правопорушення та наявності у діянні особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу такого адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою, якою складено протокол, у вину ОСОБА_1 висувається вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 184 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вказана норма є банкетною та сама по собі не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

При цьому, судом відзначається, що суттю адміністративного правопорушення є дії вчинені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності або її бездіяльність, які містять ознаки адміністративного правопорушення, вчинення якого інкримінується особі. Тобто, протокол повинен містити дані про те, що саме конкретно вчинила або від вчинення яких дій утрималась особа, відносно якої складено протокол, що у результаті й стало підставою для складання відносно неї протоколу.

Однак, у протоколі не зазначено, якими саме діями чи бездіяльністю ОСОБА_1 порушила вимоги зазначених правових норм, а зазначено лише загальні формулювання неналежного виконання батьківських обов`язків тобто не вказано суть інкримінованого останній адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою посадовою особою, якою було порушено провадження у даній справі в якості доказів наявності правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та вчинення його ОСОБА_1 додано наступні документи, які були дослідженні судом:

- рапорт від 29.01.2021 про реєстрацію події за повідомленням ОСОБА_10 на «102» про побиття ОСОБА_11 , 2011 року народження, ОСОБА_12 , 2005 року народження, в якому також зазначено, що тілесних ушкоджень у ОСОБА_13 не виявлено.

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що дані, які містяться у зазначеному рапорті внесено до нього зі слів заявниці ОСОБА_10 , якій вони стали відомі зі слів її онука ОСОБА_13 , 2011 року народження;

- рапорт ст. інспектора з ЮРСП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції Мурзіної В.В. від 01.02.2021, в якому зазначено, що проведеною нею перевіркою факту вчинення булінгу за ст. 173-4 КУпАП не встановлено, віднайти та опитати свідків даної події не представилось можливим. Також зазначено, що встановлено неналежне виконання обов`язків ОСОБА_1 по відношенню до свого сина ОСОБА_2 , 2005 року народження.

Однак, судом відзначається, що жодних посилань на джерела на підставі яких працівник поліції дійшов висновку про неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків у рапорті не наведено;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 01.02.2021, в яких остання по суті інкримінованого їй порушення пояснила, що вона розуміє, що повинна належним чином виконувати всіх своїх дітей, та ОСОБА_14 , якому 15 років, та розуміє, що за ним повинен бути постійний контроль, так як її син постійно порушує поведінку у школі.

Таке судження ОСОБА_1 на переконання суду є загальною оцінкою останньої обсягу необхідної уваги, яку слід приділяти дітям, зокрема, своєму сину, і така позиція останньої є її індивідуальним судженням щодо процесу виховання дітей і на думку суду воно зумовлене прагненням останньої, як і більшості матерів, до збільшення рівня уваги, яку слід приділяти своїй дитині.

- характеристика № 8 від 29.01.2021 видана КЗ «Молодіжненський опорний заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Долинської міської ради» на учня 10 класу ОСОБА_2 , з якої вбачається, що останній, крім іншого, має порушення з поведінкової дисципліни.

Однак, суд ставить під сумнів доцільність зазначення у характеристиці на дитину наступних даних: «Мати не приділяє належної уваги сину, нехтує вихованням, в сім`ї постійні сварки, ігнорування дитини, на батьківські збори не з`являється», беручи до уваги те, що приводом для витребування характеристики були події конфлікту між учнями, який стався у навчальному закладі. З огляду на що, суд відмічає, що коли учні чи вихованці перебувають на території освітнього закладу, відповідальність за його життя та здоров`я несе класний керівник та керівництво закладу.

Слід відзначити, що відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Таким чином, забезпечення дотримання дитиною дисципліни покладається у більшій мірі на батьків, але не лише на них, а й на керівництво та педагогічний колектив навчального закладу.

Саме ж по собі зазначення вищенаведеного у характеристиці на ОСОБА_2 про неналежне виховання його матір`ю своїх батьківських обов`язків, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що вона ( ОСОБА_1 ) ухиляється чи належним чином не виконує покладені на неї обов`язки щодо виховання свого сина;

- письмові пояснення ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 29.01.2021, в яких останній зазначив, що 28.01.2021 близько 11 год. 10 хв. він перебував у коридорі першого поверху Молодіжненської ЗШ зі своїм однокласником ( ОСОБА_9 ), з яким вони штовхали один одного, нога по нозі. Потім до них підійшли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ). ОСОБА_9 забрав шапку у ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_5 вдарив його ( ОСОБА_13 ) у живіт.

Суд не вбачає підстав ставити під сумнів правдивість пояснень малолітнього ОСОБА_13 чи не довіряти їм, однак, за відсутності інших доказів такі пояснення, крім іншого й враховуючи вік опитуваного, не можуть бути покладені в основу оцінки поведінки ОСОБА_2 , який таку поведінку заперечує, а інші особи, які були безпосередніми очевидцями події не опитувались;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 29.01.2021, в яких останній описав події від 28.01.2021 аналогічно повідомленому ним безпосередньо суду у судовому засіданні.

Вищевказані документи, як докази не є належними та є недостатніми і на їх основі у визначеному законом порядку у повній мірі не можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, суть якого викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

При цьому, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без надання належних і допустимих доказів на підтвердження викладеної у ньому події правопорушення, не є достатнім доказом у справі про адміністративне правопорушення, а отже також визнається судом неналежним.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinу Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП, суд дійшов висновку про не доведення факту події зазначеного правопорушення та, як наслідок, відсутність у діях ОСОБА_1 складу такого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, -

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя О.А. Кнуров