Справа № 344/4761/21
Провадження № 33/4808/507/21
Категорія ч.1 ст.173-2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю секретаря судового засідання Гладун-Гук О.Б., адвокатів Винника Ю.Г., Хоптія М.В., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою представника потерпілого адвоката Винника Ю.Г. який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 21.07.2020 року,-

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою, провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

З постанови суду першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 19.03.2021 року о 10 год.30 хв. в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого колишнього чоловіка, а саме виражалася нецензурною лайкою в його сторону, погрожувала, чим могла завдати психологічної шкоди, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. ст..173-2 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілого Винник Ю.Г. вважає постанову суду першої інстанції такою, що постановлена із грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права. При розгляді справи суд взагалі не зясував фактичних обставин справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду підлягає зміні.

Просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, постанову Івано-Франківського міського суду від 21.07.2021 року змінити, визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в решті частини постанови залишити без змін.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №417667 відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП складено 24.03.2021року.

На час розгляду суддею місцевого суду 21.07.2021 справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП збіг термін притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності суддя першої інстанції вірно дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченогостаттею 38 КУпАП, при цьому питання щодо визнання винуватою ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суддею не вирішувалось.

Відповідно до положень частини 2статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені участинах третій - п`ятій цієї статті.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зазначеними положеннями КУпАП передбачено, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії, що унеможливлює здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Приписи ст. 247 КУпАП є імперативними і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, не вирішуючи при цьому жодних інших питань.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Отже, при спливі строку накладення адміністративного стягнення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, а тому, на переконання судді апеляційного суду, особа не може бути визнана винуватою чи невинувтаою у скоєнні того чи іншого правопорушення за таких обставин.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не підлягають до задоволення.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням чи невизнанням винуватості особи у вчиненні адмiнiстративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, i прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку з цим суддя апеляційного суду вважає, що постанову судді першої інстанції, відносно ОСОБА_2 про закриття провадження у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбаченихст. 38 КУпАП, слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Винника Ю.Г. який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 адвоката Винника Ю.Г. залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 21.07.2021 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз