П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, приватного підприємця за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542166 від 20.07.2021 з`ясовано, що 11.07.2021 о 12 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan Patrol д.н.з. НОМЕР_1 в м. Ужгород по вул. Дворжака, 46 виїхав на зустрічну смугу та не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat CC д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 124 КУпАП за порушення вимог п. 11.3, п. 13.1 Правил дорожнього руху. Потерпілим вказано ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_2 .

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542167 від 20.07.2021 з`ясовано, що 11.07.2021 о 12 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan Patrol д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником ДТП, після чого залишив місце події. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 122-4 КУпАП за порушення вимог п. 2.10 а Правил дорожнього руху

В судове засідання особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, 13.08.2021 до суду надійшло клопотання його захисника адвоката Овсепян К.А., в якому остання просила закрити провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, так як ОСОБА_1 не розрахував безпечний боковий інтервал і зачепив колесом зустрічний автомобіль, однак у зв`язку з тим, що по суті удару не було, та з огляду на те, що керований ним автомобіль великогабаритний, він не відчув, що став учасником ДТП, тому продовжив рух. Зазначає, що умислу на залишення місця ДТП у нього не було.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, суд приходить до наступного висновку.

Диспозиція ст. 124 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №542166 від 20.07.2021, схемою місця ДТП, яка сталася 20.07.2021, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , зізнавальними поясненнями особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , рапортами працівників поліції та фотоматеріалами, стверджується наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Диспозиція ст. 122-4 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад).

Відповідно до Правил дорожнього руху ДТП - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Суб`єктивна сторона складу даного адміністративного правопорушення визначається ставленням особи до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Поясненнями особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , доданими до протоколу, а також твердженнями його захисника, зазначеними в клопотанні від 13.08.2021, стверджується відсутність в діях ОСОБА_1 умисної форми вини. Так, залишення місця ДТП по суті спрямоване на уникнення відповідальності за вчинене, однак ОСОБА_1 такого наміру не мав, залишив місце ДТП, оскільки удару він не відчув, а про факт ДТП дізнався після дзвінка потерпілого.

Таким чином, зважаючи на те, що після ДТП, внаслідок якої було ушкоджено автомобіль потерпілого, водій ОСОБА_1 залишив місце зіткнення, оскільки не відчув зіткнення автомобілів, не побачив пошкоджень автівки, у вказаної особи був відсутній умисел на залишення місця ДТП, а відтак в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Отже, суд вважає, що в ході судового розгляду не здобуто прямих, безспірних і безсумнівних доказів наявності умислу ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тобто на залишення місця ДТП, тому провадження в частині притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, а саме такого елементу як суб`єктивна сторона.

При призначенні адміністративного стягнення, суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, яке не потягло за собою тяжких наслідків та не спричинило значної матеріальної шкоди, приймає до уваги особу порушника, ступінь його вини, яка наявна лише щодо порушення ПДР, що призвело до зіткнення з автомобілем, його ставлення до скоєного, й приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, встановленого санкцією ст. 124 КУпАП, що на думку суду буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових правопорушень на транспорті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. 9, 40-1, 124, 245, 283, 284, 287-291 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму у 850 / вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 /чотириста п`ятдесят чотири / гривні.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов