Справа № 138/2864/21
Провадження №:3/138/1336/21

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року м. Могилів - Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Савкова І.М., за участю секретаря Цибульської Т.І., захисника Наталюка Н.М., розглянувши в приміщенні міськрайсуду матеріали, які надійшли з Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого водієм ПП «Сікорський», -

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №455509 від 21.09.2021 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого, 21.09.2021 о 08 год. 25 хв. по вул. Дністровій в м. Могилів-Подільському Вінницької області, останній керував транспортним засобом «ГАЗ 6611», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав. Пояснив, що працює оператором бура у ПП «Сікорський». У вересні місяці був Могилів-Подільському районі у відрядженні. 21.09.2021 за кермом транспортного засобу був прораб. Коли під`їхали працівники поліції ОСОБА_1 пив каву з іншим робітником. Документи на автомобіль знаходились у ОСОБА_1 , оскільки він також використовує періодично даний транспортний засіб, а прораб від`їхав. ОСОБА_1 пред`явив працівникам поліції документи на транспортний засіб. Були порушення, а саме відсутній дозвіл на газову установку, з 2019 року не було технічного огляду та переднє скло пошкоджене. ОСОБА_1 зателефонував до прораба повідомив за порушення, останній сказав, щоб виписували штраф. Протокол підписав не читаючи, думав, що підписує за те що транспортний засіб не пройшов технічний огляд. Підтвердив, що відмовився проходити медичний огляд, оскільки не керував транспортним засобом та не вживав алкогольні напої.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що був запрошений працівником поліції засвідчити факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння. Повідомив, що ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці або проїхати в лікарню. Водій відмовився. Свідок повідомив, що як керував ОСОБА_1 не бачив та ознак сп`яніння також не бачив.

В підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надано та досліджено в судовому засіданні: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №455509 від 21.09.2021, в якому викладено обставини правопорушення; направлення на огляд водія транспортного засобу від 21.09.2021; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського.

Дослідивши зміст протоколу з додатками, заслухавши свідків, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

ОСОБА_1 не визнаючи вину за ч.1 ст. 130 КУпАП заперечує факт керування транспортним засобом, стверджуючи що транспортним засобом керував його колега.

На відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейського, який долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не зафіксовано факт зупинки транспортного засобу.

Будь-яких доказів в підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, суду не надано, що позбавляє суд можливості спростувати позицію захисту.

Крім того, суд погоджується з позицією захисту з приводу недопустимості доказу у виді відеозапису.

Так, дослідивши в судовому засідання додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали судом встановлено відсутність будь-яких фото- та відеозаписів з нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції або службового транспортного засобу, тоді як долучено відеозапис з невідомого пристрою, що є порушенням вимог ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» (в редакції, що діяла на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення) та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року. Крім того, не вказано назву приладу, його серію та номер, на відеозаписі відсутні дата і час відеозйомки, відсутні докази того, що фіксація не здійснювалась за допомогою нагрудної відеокамери з об`єктивних причин.

Відповідно до п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На думку суду, метою відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення. Судом не розцінюється як належний і допустимий доказ, доданий працівниками до матеріалів справи диск із відеофайлом, оскільки такий зафіксовано пристроєм, який не відноситься до пристроїв відеофіксації, які можуть використовуватися працівниками поліції.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є беззаперечним доказом на доведення провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та докази, долучені до протоколу, містять у собі суперечливі та сумнівні відомості, що не узгоджується з стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, в частині того, що докази про що небуть можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП в ході судового розгляду не здобуто, тому вважаю недоведеною вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, вважаю, що провадження по справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч. 1 ст. 247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, (протокол серії ДПР18 №455509 від 21.09.2021) закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя: І.М.Савкова