БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1426/2021
Провадження №3/497/560/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2021 року м. Болград

18.08.2021 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кодінцева Світлана Володимирівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , особу якого встановлено згідно посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого 29.04.2014 року,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №144031, складеного інспектором взводу №2 роти №3 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Романюком Віталієм Костянтиновичем відносно ОСОБА_1 вбачається, що: "28.07.2021 року о 17:23 годині в м. Одеса пров. Маяковського №4 водій, керуючи автомобілем перед поворотом ліворуч не надав дорогу транспортному засобу CHEVROLET LACETTI державний номер НОМЕР_2 , який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, чим змусив водія різко загальмувати та подати звуковий сигнал, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію та порушив вимоги п.16.13 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.122 КУпАП.".

Разом з зазначеним протоколом про адміністративне правопорушення до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 (а.с.3) про розгляд справи за місцем його проживання, а саме в Болградському районному суді Одеської області.

Згідно довідки за підписом старости с. Дмитрівка - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 дійсно зареєстрований в с. Дмитрівка, Болградського району, Одеської області (а.с.16).

У судове засідання призначене на 18.08.2021 року о 09:00 годині особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - не з`явився, однак надіслав на електронну адресу суду заперечення (а.с.9-11) та заяву (а.с.12), в якій просив розглядати справу за його відсутності.

В запереченнях зазначив, що він не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення з тих підстав, що протокол про адміністративне правопорушення, без інших доказів не є доказом вчинення ним, ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, що жодному водію він не створював аварійної обстановки, така особа навіть не була виявлена, та не була вказана в даному протоколі. Жодних доказів, окрім самого протоколу, на підтвердження його винуватості, суду не надано. З цих підстав, просив справу про адміністративне правопорушення відносно нього - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 5 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Особа, яка склала адміністративний протокол посилається на пункт 16.13 Правил дорожнього руху, в якому зазначено, що перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Таким чином, в протоколі мало б чітко бути зазначено транспортний засіб, якому було створено аварійну ситуацію, та дані водія, який керував цим транспортним засобом. Слід було б відібрати пояснення у водія транспортного засобу, якому створено перешкоди в русі.

Так, в графі під назвою "До протоколу додаються:" вказано: "Відео з приладу, що має функцію фото та відеозйомки".

Однак жодного носія на якому б могло бути відео з зазначеного приладу судом при вивченні матеріалів справи не було виявлено, про що було складено відповідний акт працівниками суду (а.с.7).

Навіть в супровідному листі про надіслання до суду матеріалів, не зазначено про наявність відеозапису, в переліку додатків до протоколу також відсутня інформація.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №144031 - відсутні посилання на свідків чи потерпілих, що унеможливлює встановлення фактичних обставин та ідентифікацію інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Таким чином протокол складено неповно, а тому прийняття рішення у даній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 4 статті 122 КУпАП є неможливим.

Також скоєння аварійної ситуації повинно бути підтверджено фактичними даними, у тому числі інформацією технічних засобів фото, відео спостереження, тощо у зв`язку із чим слід вважати, що протокол про адміністративне правопорушення є таким, що не відповідає вимогам ст.ст. 251, 256, ч.4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім цього, Європейський суд, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, що відповідає аналогічній нормі національного законодавства, закріпленій в статті 62 Конституції України, а саме: «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Приймаючи до уваги, що сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 слід тлумачити на його користь та в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують порушення ним п. 16.13 ПДР України та тим самим створення аварійної обстановки, та і в судовому засіданні не здобуто належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання цієї особи винною у вчиненні зазначеного правопорушення, а відтак вважаю, що викладені у протоколі обставини не знайшли свого підтвердження, а тому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.122 ч.5 КУпАП не доведена.

Наявність у матеріалах справи лише протоколу про адміністративне правопорушення, не дає суду можливості повно та всебічно з`ясувати обставини події.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.122 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 9, 62 Конституції України, ст.ст.9-11, 33, ч.5 ст.122, 221, 245, 247 п. 1, 251, 266, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя С.В.Кодінцева