Справа № 165/522/21 Провадження №33/802/784/21 Головуючий у 1 інстанції:Каліщук А. А.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду його апеляційну скаргу на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 серпня 2021 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 13.01.2021 о 22 год. 15 хв. на вул. Луцька у м. Нововолинську Волинської області, він керував автомобілем, марки «Рено Дастер» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки у судовому засіданні присутній не був, а копію судового рішення від 26.08.2021 отримав 01.11.2021 в приміщенні Володимир-Волинського міського суду Волинської області. З огляду на наведене, просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що клопотання та апеляційна скарга підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, 26 серпня 2021 року

у судовому засіданні ОСОБА_1 присутній не був: «В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча неоднаразово викликався до суду шляхом надсилання рекомендованих поштових відправлень з повідомленнями про вручення. Про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими конвертами з довідками, котрі міститься у матеріалах справи. Крім того, факт усвідомлення ОСОБА_1 того, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення і не виявлення ним належної зацікавленості у розгляді його справи, про що свідчить те, що він з 13 січня 2021 р. по 26 серпня 2021 р. не з`явився на судові засідання, з незалежних від суду причин, підтверджує його свідомий намір затягнути розгляд справи та уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.» (а.с.79, абз.4-5).

У матеріалах справи наявні судові повістки про виклик ОСОБА_1 та його захисника Кратюка В.С. у судове засідання (а.с.74, 76), однак матеріали справи містять конверти про повернення вказаних судових повісток, які направлялися на адресу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її адвоката (а.с.75, 77).

При цьому є слушними твердження апелянта про те, що повістки надсилались не за його місцем проживання.

Так, згідно матеріалів справи ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1).

Однак, місцевий суд надсилав судові повістки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.26, 29, 43, 49-50, 54, 60, 63, 70-71), тобто за іншою адресою.

Тому доводи апелянта про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, на думку апеляційного суду, заслуговують на увагу, а такий строк підлягає поновленню.

Приписами ч.7 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до норм ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 13.01.2021 серії ДПР18 № 229923, 13.01.2021 о 22 год. 15 хв. на вул. Луцька у м. Нововолинську Волинської області, ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «Рено Дастер» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, та від проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Як вбачається із вказаного протоколу, він складався у присутності двох свідків, які скріпили його своїми підписами (а.с.1).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Згідно з нормами ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Зазначені нормативно-правові акти регламентують, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме: незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

У апеляційних твердженнях ОСОБА_1 стверджує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він автомобілем не керував.

Однак, як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 відмовився пройти у встановленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.3).

Вказаний факт ствердили у своїх письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4).

Крім того, у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_4 про заборону передачі керування транспортним засобом ОСОБА_1 (а.с.5).

Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.

Тому твердження, викладені в апеляційній скарзі, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, адже вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, яким місцевий суд дав належну правову оцінку.

Жодних доказів про необхідність скасування даної постанови стороною захисту апеляційному суду не представлено.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною сукупністю належних та допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП, які містяться у матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

З матеріалів справи убачається, що адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 13.01.2021 (а.с.1).

Вимогами ч.1 ст.8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

А положеннями частини 2 вказаної статті визначено, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинення до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно з приписами ч.2 ст.38 КУпАП (в редакції № 114-IX від 19.09.2019, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення), якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Однак, суддя повністю проігнорував наведені вимоги ст.ст.8, 38 КУпАП та в порушенням положень п.7 ст.247 КУпАП 26 серпня 2021 року виніс оскаржувану постанову, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, поза строками, визначеними ч.2 ст.38 КУпАП (в редакції, яка діяла на час вчинення правопорушення) (а.с.79).

Тому постанова судді підлягає скасуванню як незаконна, з прийняттям апеляційним судом нової постанови.

Вимогами п.7 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи те, що правопорушення ОСОБА_1 було вчинене 13.01.2021, до надходження даної справи в апеляційний суд (10.11.2021), закінчилися строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 серпня 2021 року щодо нього задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 серпня 2021 року щодо нього.

Постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 серпня 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов