Справа № 524/9158/21
Провадження 3/524/3100/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2021 року суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області Малтиз Андрій Вікторович , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2021 року біля 08 години 37 хвилин в м. Кременчуці по вул. Київській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210740 державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Драгера» та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав та пояснив, що спізнився на автобус та вирішив їхати на роботу на автомобілі. Напередодні ввечері вживав алкогольні напої, а тому відмовився від огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи приходжу до таких висновків.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами :

- відеозаписами з камер «Bodycam» працівників поліції, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диску та письмовими матеріалами справи:

- протоколом серії ДПР18 № 245075 від 26.09.2021 року;

- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 26.09.2021р.;

- довідкою про те, що по обліковим базам МВС України ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія та протягом року до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягувався та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При визначенні міри покарання суддею обставин, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність, не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на правопорушника стягнення в межах санкції, відповідної частини ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.

Статтею 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено справляння судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у зв`язку із чим вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 36, 130, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) грн. в дохід держави без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 454 грн. судового збору в дохід держави , стягувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106;).

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Андрій МАЛТИЗ