П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М. М., за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Васильчука А.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення інспекторів прикордонної служби «тип А» відділу прикордонної служби «Соломоново» Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративноі? відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце народження: Закарпатська область, м. Ужгород, місце роботи, посада Інспектор прикордонного контролю 2 кат. 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А), відділу прикордонної служби «Соломоново» 1 категорії (тип Б),

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №010441 від 02.07.2021 у період із 20.00 01.07.2021 року по 08.00 02.07.2021 року ОСОБА_1 був спланований та виконував наказ на охорону державного кордону України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Чоп(Тиса)» в прикордонному наряді «Вартовий шлагбаума -кордон». В період з 02 год.25 хв. по 03 год. 15хв. 02.07.2021 року під час раптової перевірки організації та несення служби прикордонного наряду «Вартовий шлагбаума -кордон» відділом внутрішньої та власної безпеки по Чопському прикордонному загону було виявлено, що інспектор прикордонного контролю 2 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «тип А» відділу прикордонної служби «Соломоново» прапорщик ОСОБА_2 перебуваючи в прикордонному наряді, під час виконання службових обов`язків спав у службовому приміщенні, тобто в діях вищезазначеного військовослужбовця вбачаються ознаки порушення правил несення прикордонної служби військовою службовою особою. Своїми діями порушив вимоги ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби ЗСУ, та вимоги Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України № 1261 від 19.10.2015 року, що виразилось у виявленні військовослужбовця у стані сну у службовому приміщенні, та як наслідок призвело до порушення прямої заборони керівних нормативних документів під час несення служби з охорони ДКУ.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце проведення судового розгляду повідомлялась належним чином.

Адвокат Васильчук А.Ю. у судовому засіданні та у письмових поясненнях просив суд закрити провадження у справі відносно його підзахисного посилаючись на те, що єдиним «доказом» правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , є рапорт старшого лейтенанта А.Тарі. Будь-яких інших належних та допустимих доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1 , визначених ст. 251 КУпАП, до матеріалів справи не надано. Крім цього, при складенні протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою Чопського прикордонного загону не дотримано вимог ст. 268 КУпАП, згідно з якою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Всупереч вимогам вказаної статті КУпАП при складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не отримано пояснення від нього щодо обставин вчиненого правопорушення чим позбавлено його можливості спростувати викладене у протоколі.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оглянувши протокол та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відпов ідальності.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачені ст. 256 КУпАП. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Диспозиція частини 1 статті 172-18 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Частиною 2 статті 172-18 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, тобто за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

Вказані норми права є бланкетними і відсилають до вищенаведених норм.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №1126-VII від 17.03.2014 року, постановлено оголосити та провести в Україні часткову мобілізацію. Після оприлюднення даного Указу Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав. Відтак, особливий період в Україні діє від 17.03.2014 року, після оприлюднення зазначеного вище Указу Президента України.

Окрім цього, зі змісту листа Верховного Суду від 13.07.2018 року за №60-1543/0/2-18 вбачається, що Верховний суд, забезпечуючи єдність правозастосовної практики, дотримується правової позиції, згідно з якою в Україні діє особливий період.

Основні завдання, права, обов`язки та порядок організації служби прикордонних нарядів з охорони державного кордону і під час виконання завдань, спрямованих на реалізацію функцій Державної прикордонної служби України регулюються інструкцією про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом МВС України від 19.10.2015 року №1261.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення, яке поставлено у вину ОСОБА_1 , характеризується протиправними, винними діями, спрямованими на порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано лише відомості про суть адміністративного правопорушення у зіставленні з наявними ознаками правопорушення, передбаченого у диспозиції ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, а також відсутні дані щодо наявності умислу (вини) останнього на вчинення порушення правил несення прикордонної служби та не взяті до уваги його пояснення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Наведені у протоколі обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи судом, а відтак суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.172-18 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 254, 256, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 172-18 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник