ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Ульянова С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - Ульянова С.М. на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 січня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282295 від 23.11.2020, ОСОБА_1 26.09.2020 о 02.44 год. по б-ру Шевченка у м.Черкаси керував транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КЗ «ЧОНД», висновок № 775, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 - Ульянов С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 січня 2021 року, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі апелянта посилається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Тоді як ОСОБА_1 своє посвідчення водія втратив понад рік назад, а так як немає автомобіля, то не відновлював його, а завантаживши додаток «ДІЯ» побачив, що на його посвідченні водія фотокартка іншої людини. Тобто, працівники поліції зупинили не ОСОБА_1 , а іншу особу, яка пред`явила його посвідчення водія.

Вважає, що судом першої інстанції неправильно встановлені обставини справи, які насправді мали місце, що призвело до невірного висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та необґрунтованого притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення.

Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності, оскільки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 не вчиняв, а викладені в ньому факти не підтверджені належними та допустимими доказами.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Ульянова С.М. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.01.2021, ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні місцевого суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, з повним текстом оскаржуваної постанови ознайомився із ЄДРСР 26.04.2021, тоді як апеляційна скарга його захисником Ульяновим С.М. направлена поштою 29.04.2021, з чого слідує, що апелянтом не пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Відповідно до ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі точного додержання законності, всебічного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, правильного і справедливого її вирішення, а постанова суду повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції, суддя на підставі досліджених доказів в їх сукупності прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, в основу прийнятого у справі рішення покладено наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282295 від 23.11.2020; копія постанови серії ЕАМ № 3187539 від 24.09.2020; пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рапортом інспектора поліції, висновком щодо результатів медичного огляду № 775 від 26.09.2020, довідкою облікових даних, відеозаписом з місця події.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282295 від 23.11.2020, складеного інспектором взводу №1 роти №1 БУПП в Черкаській області Перевізник Д.С., ОСОБА_1 26.09.2020 о 02.44 год. по б-ру Шевченка у м.Черкаси керував транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КЗ «ЧОНД», висновок № 775, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

В свою чергу, в апеляційній скарзі апелянта посилається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а своє посвідчення водія втратив понад рік назад та оскільки немає автомобіля, то не відновлював його, тоді як завантаживши додаток «ДІЯ» побачив, що на його посвідченні водія фотокартка іншої людини. Тобто, працівники поліції зупинили не ОСОБА_1 , а іншу особу, яка пред`явила його посвідчення водія.

Крім того, судом апеляційної інстанції для об`єктивного розгляду справи було викликано працівників поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції працівник поліції Перевізник Д.С. пояснив, що ними було отримано орієнтування, що водій автомобіля «Шкода» керує ним в нетверезому стані. Зупинивши вказаний автомобіль його водій надав документи на ОСОБА_1 . Водій був з ознаками наркотичного сп`яніння та погодився пройти, і пройшов, огляд на стан сп`яніння в КНП «ЧОНД». Водій перебував в стані наркотичного сп`яніння. На виклик до УПП в Черкаській області ДПП водій не заявився, після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення а ч.1 ст.130 КУпАП.

Аналогічного змісту пояснення в суді апеляційної інстанції надав працівник поліції Радько А.В .

Крім того, в судовому засіданні працівники поліції Перевізником Д.С. та Радько А.В. пояснили, що водієм автомобіля «Шкода», який надав посвідчення водія на ОСОБА_1 була інша особа, а не апелянт ОСОБА_1 .

Також, під час розгляду апеляційної скарги у даній справі, судом апеляційної інстанції досліджено наявний у її матеріалах відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського, з якого вбачається, що 23.11.2020 працівники поліції зупинили іншу особу, а не ОСОБА_1 .

Повторно дослідивши докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх у сукупності, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та наявність підстав для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Так, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Враховуючи вищевикладене, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції достовірно встановлено, що 23.11.2020 о 02:44 по б-ру Шевченка в м.Черкаси ОСОБА_1 не керував транспортним засобом «Шкода» в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується безпосередньо поясненнями працівників поліції, які його зупиняли і складали протокол про адміністративне та наявним у матеріалах справи відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського, з чого слідує, що зазначені докази не підтверджують обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Як зазначено в ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення є те, що вину обвинуваченого має бути доведено поза межами розумного сумніву.

У відповідності до ст.280 КУпАП обставинами, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, є: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Оскільки в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення будь-яких об`єктивних даних, що ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, тобто вчинив об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не здобуто, вважаю, що обставини, за якими ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності постановою суду від 29 січня 2021 року наявними та дослідженими доказами не доведені, а тому, поза розумним сумнівом свідчити про те, що останній скоїв правопорушення, підстави відсутні.

З огляду на наведене, апеляційні вимоги захисника ОСОБА_1 - Ульянова С.М. є обґрунтованими, та такими, що підлягають до задоволення.

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі і у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Ульянова С.М. слід задовольнити, постанову суду першої інстанції від 29.01.2021 скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Ульянова С.М. - задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба