Провадження № 33/812/84/21 Категорія: ст. 130 ч. 1 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Медюк С. О.
Доповідач апеляційного суду Ямкова О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі:

головуючого судді Ямкової О. О.,

за участю:

секретаря Колосової О. М.,

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 30 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до змісту постанови, що оскаржується, суддя першої інстанції визнав доведеною вину ОСОБА_1 в тому, що 9 січня 2020 року близько 03:25 год. він, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_1 , у місті Миколаєві, по вулиці Березанській, 7, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів).

На місці зупинки транспортного засобу та в присутності двох свідків за допомогою технічного приладу «Драгер-2235 №1968» пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого склав 2,05 проміле, з яким водій погодився.

Суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за протоколом серії БД №286876 від 9.01.2020.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову із закриттям провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На думку апелянта, постанова винесена без повного з`ясування судом всіх фактичних обставин, оскільки постанова винесена стосовно нього за неправомірні дії іншої особи.

Зазначав, що передав автомобіль своєму знайомому, який його повернув разом зі складеним відносно нього протоколом.

Разом з тим, він правопорушень не вчиняв, так як знаходився у іншому місці.

За його скаргою управлінням патрульної поліції в Миколаївської області проведено службове розслідування, за висновками якого встановлено, що протокол із зазначенням його ОСОБА_2 складено відносно противоправних дій іншої особи, а він порушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП не вчиняв.

Щодо поважності причин поновлення строку, то зазначав, що йому судових викликів до засідань не надходило, та він участь при розгляді справи не брав.

Тому вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з того, що ОСОБА_1 до судових засідань належним чином не викликався, так як судові виклики надсилалася не за адресою його реєстрації, і постанову судді не отримував та про її існування не знав.

Заслухавши ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення за протоколом серії БД №286876 від 9.01.2020, суд дійшов висновку, що 9 січня 2020 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та на місці зупинки транспортного засобу пройшов огляд на стан сп`яніння, за результатами якого у нього встановлено сп`яніння в 2,05 проміле, внаслідок чого водієм допущено порушення вимоги п.2.9 «а» ПДР України.

В обґрунтування цих висновків суд послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , роздруківки результату тестування на алкоголь. З огляду на ці докази, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Разом з тим, на момент розгляду справи судді не було відомо про наявність скарги ОСОБА_1 , яка 24 січня 2020 року була адресована ним в управління патрульної поліції в Миколаївської області, за якою була призначена службова перевірка. Висновок за службовим розслідуванням складено пізніше, після ухвалення суддею постанови.

За висновком службового розслідування, складеного 10 квітня 2020 року, слідує, що патрульні поліцейські достатнім чином не перевірили особу порушника, внаслідок чого безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення БД №286876 від 9.01.2020 відносно ОСОБА_1 , в той час коли керувала належним йому транспортним засобом та проходила огляд на стан сп`яніння інша особа, ніж ОСОБА_1 , хоча за зовнішніми ознаками схожа на нього.

За положеннями пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту глави 2 загальної частини І розділу ІІ КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна дія особи, яка досягла шістнадцятирічного віку, та посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто однією із ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є встановлення особи водія, який керував транспортним засобом в стані сп`яніння.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, та нові докази, що додані до апеляційної скарги, та не були відомі і не могли бути відомі суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апелянтом ОСОБА_1 беззаперечно доведено необґрунтованість складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні нього, наслідком чого є закриття провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

З огляду на наведене, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні 9.01.2020 вимог п.2.9 «а» ПДР України є помилковими, оскільки при складанні відповідного протоколу представниками поліції не ідентифікована особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, та безпідставно його складено відносно ОСОБА_1 , який таких дій не вчиняв, та був відсутній на місці події, що встановлено в процесі проведення поліцейського службового розслідування.

Тому постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 березня 2020 року у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за протоколом серії БД №286876 від 9.01.2020 скасувати, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Миколаївського апеляційного суду О. О. Ямкова