Справа №642/166/21
Провадження №3/642/185/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшов вказаний адміністративний матеріал.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №272967 від 28.12.2020, 28.12.2020 о 00 год. 18 хв в м.Харкові, вул. Залютинська, 14/1, водій ОСОБА_1 керувала т.з. Toyota FJ Cruiser, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку на місці зупинки т.з. за допомогою Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її адвокат Рудик І.І. проти інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення заперечували, вказуючи, що працівники поліції зупинили її без законних причин, а також вказали видумані ознаки алкогольного сп`яніння. Також зазначила, що вона не відмовлялась від проходження огляду в медичному закладі, однак просила, щоб чоловік, який також був в машині, проїхав з ними, оскільки не могла його залишити через погане його самопочуття, на що їй працівниками поліції було відмовлено. Також свідками підписано протокол до його повного складання. Тому клопотали суд викликати свідків для їх допиту в судовому засіданні.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши адміністративний матеріал, переглянувши відеозапис, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає також в ухиленні від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

На вимогу поліцейського відповідно до п.2.4 цих Правил водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

При цьому, статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Як вбачається з переглянутого судом відеоматеріалу, долученого до протоколу, працівник поліції підійшов до водія ОСОБА_1 з обвинуваченням в перебуванні у стані алкогольного сп`яніння, пояснюючи причину зупинки як «проходження інформації по радіоефіру».

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно протоколу серії ДПР18 №272967 від 28.12.2020, поліцейський виявив у ОСОБА_1 такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.

Зазначене суд вважає неналежним доказом, з огляду на наступне.

З переглянутого судом відеозапису встановлено, що інспектор підійшов до водія ОСОБА_1 та почав розмову одразу із звинувачення її у перебуванні у стані алкогольного сп`яніння та пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння. Тобто, на момент зупинки водій ОСОБА_1 із автомобілю не виходила, діалог з поліцейським не вела, скло дверей було опущено на кілька сантиметрів, тому поліцейський не міг встановити зазначені ним в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, що є обов`язковим для прийняття працівником поліції рішення запропонувати водію пройти огляд на стан сп`яніння.

Також з відео вбачається, що поліцейський при зупинці ОСОБА_1 підійшов до неї одразу з двома свідками та почав пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння, що також ставить під сумнів правомірність поліцейським робити таку пропозицію водію ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п.6, п.7, п.8 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. N 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

ОСОБА_1 відмовилась пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, та погодилась проїхати в КНП ХОР ОНД, проте неодноразово просила поліцейських, щоб її чоловік, який був також в машині, проїхав з ними, на що поліцейські їй відмовили, чим самим, на думку суду, не забезпечили її огляд в закладі охорони здоров`я відповідно до вимог закону та порушили її права.

Також, до матеріалу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т.з. та в медичному центрі.

Такі пояснення виконанні одним почерком та при їх підписі відсутні ПІБ особи, яка їх підписала, зважаючи, що вони написані не власноруч вказаними свідками.

Як зазначалось раніше, поліцейський підійшов до водія ОСОБА_1 одразу з двома чоловіками, назвавши їх свідками, та почав звинувачувати її в перебуванні в стані алкогольного сп`яніння та пропонувати пройти огляд, при цьому, особи свідків не встановлювались, що ставить під сумнів щодо свободи надання таких пояснень, їх правильності, правдивості зазначених у них відомостей, а також існування самого факту надання таких свідчень.

Судом за клопотанням сторони захисту викликались вказані свідки для їх допиту в судовому засіданні, однак, вказані особи у судове засідання не з`явилися.

На підставі викладеного, письмові пояснення цих свідків в матеріалах справи суд визнає неналежними доказами правомірності притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися, не підтвердили обставин події 28.12.2020 відносно ОСОБА_1 та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень щодо таких подій.

Також, суд зазначає, що прийняття вказаних письмових пояснень свідків у якості допустимого доказу свідчитиме про порушення принципів адміністративного судочинства, зокрема принципу безпосередності дослідження доказів, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду по справі № 560/751/17 від 27 червня 2019 року.

Таким чином, встановлені судом в судовому засіданні обставини суперечать обставинам, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на їх користь.

Даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи та встановленим судом, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП. Таких доказів не здобуто і в судовому засіданні.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 130, 247, 251, 289 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів, з дня винесення постанови.

Суддя