Справа № 308/8888/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/22/20 за апеляційною скаргою захисника - адвоката Кураха Ю.М. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.10.2018.

Цією постаново:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 048294 від 02.08.2018 та постанови судді від 26.10.2018 вбачається, що ОСОБА_1 02.08.2018 о 02год. 35 хв. на вул. Свободи,1 у с.Минай Ужгородського району, керував транспортним засобом марки «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, нестійка хода) та відмовився у присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правила дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Закарпатського апеляційного суду від 12.03.2019 захиснику - адвокату Кураху Ю.М.,за його клопотанням, строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.10.2018, поновлений.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 і захисника, без належного їх повідомлення про дату і час її розгляду. Стверджує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 в дійсності транспортним засобом не керував, а знаходився біля автомобіля, і це видно на відеозаписі. За цих обставин вимога працівника поліції про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння була незаконною, а це, в свою чергу, виключає відповідальність ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

-2-

Дана справа перебуває у провадженні Закарпатського апеляційного суду більше трьох років, апеляційний розгляд справи неодноразово відкладався як за заявами захисника - адвоката Кураха Ю.М. так і у зв`язку з неявкою в судове засідання ОСОБА_1 , який будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, до апеляційного суду також не з`являвся.

Відповідно ч.ч.4-6 ст.294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у § 1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати § 1 ст.6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany). «Роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними» (п.28 рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», заява № 16652/04; рішення від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України») і «запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у процесі є завданням саме державних органів» (п.24 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», заява №26976/06). «Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02; рішення від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France), заява № 30979/96).

У іншому своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), ЄСПЛ зазначив, що «заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кураха Ю.М., оскільки це не суперечитиме положенням ст.ст.268,271,294 КУпАП та не порушить їх прва. При цьому захисником - адвокатом Курахом Ю.М. жодного разу не надавалися докази на підтвердження поважності його неявки в судові засідання, які призначалися апеляційним судом дев`ять разів, а відтак такі дії неодмінно перешкоджають справедливому розгляду справи і спрямовані на свідоме затягування судового процесу, що є проявом зловживання процесуальним правом, незважаючи на відсутність у КУпАП загального положення (визначення) про заборону зловживання процесуальними правами, так як така заборона є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права, тому чергове клопотання захисника - адвоката Кураха Ю.М., яке надійшло до апеляційного суду 02.12.2021 про відкладення апеляційного розгляду задоволенню не підлягає, оскільки таке жодним доказом не підтверджено.

-3-

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 02.08.2018 о 02 год. 35 хв. на вул. Свободи,1 у с.Минай Ужгородського району, керував транспортним засобом марки «Ford Mondeo», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка вимова, нестійка хода) та відмовився у присутності двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правила дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

-4-

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Зокрема, вина ОСОБА_1 доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №048294 від 02.08.2018, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу «Драгер» та в лікаря-нарколога для визначення стану сп`яніння, належним чином завіреної копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №148735 від 02.08.2018, згідно якої ОСОБА_1 в с.Минай по вул.Свободи,1, керував транспортним засобом, у якого не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п.п.31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП, а також з даних, що вбачаються з відеофайлів, які містяться на наданому відділом поліції компакт-диску «DVD».

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що поліцейський взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Закарпатській області Стець Р.В. був упередженим при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та згідно вимог ст. 256 КУпАП.

Не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення і в частині, що стосується зазначення у ньому даних про свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які були залучені, при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння

Крім того, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника-адвоката Кураха Ю.М. щодо незаконності висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З відеофайлів, які містяться на наданому відділом поліції компакт-диску «DVD», вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу "Драгер" та категорично заперечив проти використання наданого йому права на проходження медичного огляду на стан спяніння в закладі охорони здоров`я.

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно п.1.2 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.09.2009 №400/666, до ознак алкогольного сп`яніння, окрім інших, віднесено, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, нестійка хода, що мало місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1

-5-

Враховуючи викладене та всупереч доводів апеляційної скарги захисника - адвоката Кураха Ю.М., у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого останній відмовився, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги захисника про те, що всупереч вимог ст.268 КУпАП суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , без наявності даних щодо його належного сповіщення про час і місце розгляду справи щодо нього, апеляційний суд вважає також такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що: факт розгляду справи без участі правопорушника не являється підставою для скасування чи зміни судового рішення у справах про адміністративні правопорушення, а факт розгляду справи без участі ОСОБА_1 враховано апеляційним судом як одну з підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, тому відносно нього був безпідставно складений протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами й спростовані доказами, які наявні в матеріалах справи. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за встановлених у складеному протоколі обставин, підтверджується тим, що відносно ОСОБА_1 працівником поліції також була винесена постанова про застосування щодо нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.121 КУпАП за фактом керування ОСОБА_1 транспортним засобом, який мав технічну несправність у зв`язку із неналежною роботою зовнішніх світлових приладів.

Враховуючи викладене та за наявності не скасованої у встановленому законом порядку постанови про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за фактом керування ним транспортним засобом 02.08.2018 о 02 год. 35 хв. з порушенням п.31.4.3 «в» Правил дорожнього руху, суд апеляційної інстанції визнає встановленим факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин встановлених судом першої інстанції при визнанні судом винним останнього за ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, з відеозапису із нагрудних камер працівників поліції чітко вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винуватим у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника - адвоката Кураха Ю.М. щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Також судом першої інстанції з урахуванням вимог ст.33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону, яке є безальтернативним.

-6-

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника - адвоката Кураха Ю.М. задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Кураха Ю.М., подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.10.2018 щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя