ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/341/21

Провадження № 3/293/912/2021

05 лютого 2021 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Черняхівського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2021 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшли адміністративні матеріали за протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАБ №511502 від 02.02.2021 (справа №293/341/21) та серії ВАБ № 511501 від 01.02.2021 (справа №293/342/21) щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.187 КУпАП.

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 05.02.2021 вказані справи об`єднані в одне провадження за загальним №293/341/21.

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 26.01.2021 о 22 год. 28 хв. та 01.02.2021 о 23 год. 30 хв. перебуваючи під адміністративним наглядом, був відсутній за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , чим порушив п.1 встановлених йому судом обмежень та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187КУпАП.

Під час складання протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 повідомлено під підпис, що розгляд адміністративної справи відбудеться 05.02.2021 о 09 год. 30 хв. в Черняхівському районному суді Житомирської області.

Однак, ОСОБА_1 в зазначену в протоколах дату до суду не з`явився.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як видно зі змісту протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАБ №511501 від 01.02.2021 та серії ВАБ №511502 від 02.02.2021 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.187 КУпАП.

Диспозиція ч.2 ст.187 КУпАП передбачає повторне вчинення протягом року після накладення адміністративного стягнення дій, які передбачені частиною першою цієї статті.

В той же час така кваліфікуюча ознака (повторність) у протоколі про адміністративне правопорушення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, не інкримінована.

Разом з тим, в ході розгляду даної адміністративної справи встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив дії, які йому інкримінуються у вказаних протоколах про адміністративні правопорушення, тобто повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення вчинив порушення правил адміністративного нагляду.

В матеріалах справи міститься лише довідка Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області без дати і номера, згідно якої відносно ОСОБА_1 протягом року неодноразово складено протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.187 КУпАП; однак інформація про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 187 КУпАП відсутня.

Тому, суд не розцінює зазначену довідку як доказ на підтвердження того, що гр. ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.187 КУпАП протягом року.

При цьому суд зазначає, що належним доказом про притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності протягом року, що дає підстави кваліфікувати його дії як такі, що вчинені повторно, може бути лише судове рішення, яке набрало законної сили.

Зважаючи на зміст ст.256 КУпАП протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідними посадовими особами. Під час розгляду справи суддею у межах порушеного провадження надається правова оцінка діянню на предмет його протиправності. Водночас норми КУпАП не передбачають самостійної перекваліфікації судом дій за вчинене адміністративне правопорушення.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП, оскільки належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.187 КУпАП протягом року до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено.

Разом з тим, суд звертає увагу, що кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.187 КУпАП України є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Рішення суду в справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, ч.3 ст.62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина гр. ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях зазначеного складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, ст.ст. 187, 247, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.187 КУпАП, закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя: Л.Й. Проценко