П О С Т А Н О В А

10.12.2021 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Шепель К.А.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Полігаса В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 4 Жмеринського міськрайонного суду матеріали справи, що надійшли з Жмеринського районного відділу поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, - за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 099241 від 17 березня 2021 року, складеного поліцейським СРПП Жмеринського РВП Брацлавським Б.В., 17 березня 2021 року о 16-10 год водій ОСОБА_1 на автодорозі Жмеринка Тартак керував автомобілем «ВАЗ-2197», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з практики застосування Європейським судом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений частиною другою статті 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнає, пояснює, що при приїзді працівників поліції він не керував автомобілем. Напередодні його автомобіль зламався і застряг в багнюці. Після цього, наступного дня, він дісно вживав спиртне, однак не керував автівкою. Трактор його витягнув з болота, буксируючи авто на жорсткій сцепці, та відтягнув на дорогу. Тому він стояв на дорозі та чекав на евакуатор. А працівники поліції під`їхали та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, від проходження якого він відмовився, оскільки не заперечував, що вживав алкоголь, проте за кермом в той день взагалі не був.

Адвокат Полігас В.М. в судовому засіданні провадження у справі просить закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, в зв`язку із тим, що протокол та додані до нього матеріали не містять доказів керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та достатніх доказів відмови його від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив той факт, що ОСОБА_1 автомобілем не керував. Просить закрити справу відносно ОСОБА_1 ..

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснює, що коли він проїжджав на тракторі повз ОСОБА_1 , який стояв на дорозі, то той його зупинив та попросив витягти автомобіль з польової дороги на головну, пояснивши, що автомобіль застряг, технічно несправний та самостійно він виїхати не може. Він погодився і витягнув автомобіль на жорсткій сцепці. При цьому ОСОБА_1 за кермом свого автомобіля не знаходився. Після того, як він витягнув автомобіль на центральну дорогу, то поїхав далі, проте його наздогнали поліцейські, щоб він був свідком при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 .

Суддя дослідив матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, у якому ОСОБА_1 поставив свій підпис; письмові пояснення ОСОБА_1 , які відповідають поясненням, наданим в судовому засіданні; письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , які частково відповідають поясненням, наданим в судовому засіданні, проте він в засіданні пояснив, що не писав пояснення власноручно; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився; та шаблонні і однотипні письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які викликались в судове засідання, проте не з`явились.

З оглянутого в судовому засідання відео, що долучене до матеріалів справи, як доказ, вбачається, що ОСОБА_1 стоїть на дорозі біля автомобіля та на запитання працівника поліції пояснює, що від проходження огляду відмовляється. Факту керування транспортним засобом на відео також немає.

Особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із статтею 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Чинним КУпАП (стаття 252) визначено, що в розрізі відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, оцінка доказам надається за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, виключно судом, який керується при цьому законом і правосвідомістю.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи не встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто, цей факт не підтверджений належними доказами.

Відповідно до пункту шостого розділу дев`ятого Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 7 листопада 2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На відео видно, що ОСОБА_1 стоїть біля автомобіля працівників поліції, який спитав, чи будете проходити огляд на стан сп`яніння, той відповів, що не буде. При цьому факт керування автомобілем зафіксований не був, тому у судді немає підстав не приймати до уваги пояснення ОСОБА_1 в тій частині, що він дійсно не керував транспортним засобом, а тільки витягнув свою автівку за допомогою трактора на дорогу, і відразу під`їхали працівники поліції.

Відповідно до частини першої статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Факт відсторонення ОСОБА_1 від керування в подальшому автомобілем матеріалами справи також не зафіксований.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до статтей 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно зі статтею 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, порушення поліцейським Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду, тягне за собою визнання недійсними результату огляду, порушення порядку складення протоколу і як наслідок - звільнення від адміністративної відповідальності особи в суді.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, недоведеною.

Частина перша статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 62, 129 Конституції України, статтями 7, 130, 245, 247, 252 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ