Провадження № 33/824/302/2021 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія: ст.172-6 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисник - адвоката Салія С.А.,

прокурора - Шкурпели Р.В.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , працював на посаді начальника відділу європейської інтеграції та міжнародного співробітництва

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді І-ї інстанції, ОСОБА_1 не своєчасно, 20.04.2020 року, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період раніше не поданими деклараціями (декларація перед звільненням), що є порушенням вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.11.2020 року ОСОБА_1 визнано винниму вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Не погоджуючись з рішенням судді І-ї інстанції Лавренюк І.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що не мав можливості протягом 20 робочих днів після звільнення подати декларацію, оскільки 30 березня 2020 року йому було здійснено перерахунок та виплачено заробітну плату, у зв`язку з чим він був змушений чекати повного розрахунку. В подальшому, він перебував за межами міста Києва, та, у зв`язку із травмою спини, не мав можливості повернутися до Києва та заповнити декларацію.

Також вказує, що після повернення до м. Києва, а саме 20.04.2020 одразу подав декларацію, а тому, посилаючись на відсутність в його діях умислу,який на його думку є обов`язковою складовою інкримінованого йому правопорушення, а також поважні причини не подачі у встановлений законом строк декларації після звільнення, вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, позицію прокурора, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до п. 9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, пов`язане з корупцією, - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст.247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, оскільки цей висновок ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні обставин даної справи, що стосуються часу, суті адміністративного правопорушення та вини вказаної особи у його вчиненні.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 не своєчасно, 20.04.2020 року, без поважних причин, подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період раніше не поданими деклараціями (декларація перед звільненням), що є порушенням вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч. 1

ст. 172-6 КУпАП.

Тобто, за встановлених судом обставин, часом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є дата фактичного подання електронної декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період раніше не поданими деклараціями, тобто 20 квітня 2020 року.

Фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, суд визнав 11 серпня 2020 року, оскільки моментом виявлення вказаного корупційного правопорушення є дата складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, тобто момент з`ясування всіх даних, необхідних для встановлення ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Однак, вказане твердження про час виявлення правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є дата складання відповідного протоколу, а саме 11 серпня 2020 року.

Так, фактичним моментом виявлення правопорушення слід вважати час надання інформації на запит органів, що протидіють корупції, тобто цей строк пов`язується з часом повідомлення про певні факти, які у своїй сукупності свідчать про вчинення особою адміністративного корупційного правопорушення.

З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що головним спеціалістом з питань запобігання та виявлення корупції Антимонопольного комітету України 22 квітня 2020 року було виявлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації перед звільненням за 2020 року, про що 08 травня 2020 року було повідомлено Національне агенство з питань запобігання корупції ( а.с. 8).

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період раніше не поданими деклараціями (декларація перед звільненням) виявлено ще 08 травня 2020 року, коли Національне агенство з питань запобігання корупції було повідомлено про несвоєчасне подання декларації ОСОБА_1 , а не в день складання протоколу про адміністративне правопорушення 11 серпня 2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією необхідно рахувати 08 травня 2020 року, то на день винесення оскаржуваної постанови 30 листопада 2020 року - строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАП спливли.

Отже, переглядаючи рішення суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, суд першої інстанції не мав законних підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, оскільки станом на день постановлення оскаржуваного судового рішення минуло більш ніж три місяці з дня виявлення правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 за яких він просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП були ретельно перевірені судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

За наведеного, постанова судді від 30 листопада 2020 року підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточноюта оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко