Справа № 535/939/21
Провадження № 3/535/303/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року смт Котельва

Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Мальцева С.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканки АДРЕСА_1 , не працюючої,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.09.2021 року о 14 год. 45 хв. в смт Котельва по вул. Полтавський шлях керувала моторолером Honda Dio, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер та в закладі охорони здоров`я відмовилася у присутності двох свідків, чим порушила пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 та скоїла правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду адміністративної справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотання чи заяви про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу Котелевського районного суду Полтавської області не надходило. Факт повідомлення належним чином ОСОБА_1 про розгляд адміністративної справи в Котелевському районному суді Полтавської області підтверджується ЇЇ власним підписом 30.09.2021 року в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 243819 від 14.09.2021 року , де зазначено що розгляд справи відбудеться у Котелевському районному суді Полтавської області 30.09.2021 року.

Як вбачається зі змісту протоколу серії ДПР18 № 243819 ОСОБА_1 відомо, що дана справа перебуває на стадії судового провадження в Котелевському районноу суді Полтавської області, проте він не вживає заходів щоб дізнатися про стан розгляду справи.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлена належним чином, але таке відношення ОСОБА_1 щодо явки в суд на розгляд справи, на думку суду є намагання останньої уникнути від адміністративної відповідальності.

Згідно ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачені ч.1 ст.130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Крім того, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №243819 від 14.09.2021 року, відеоматеріалом до протоколу, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

За таких обставин суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у повному обсязі доведена.

Виходячи із змісту вимог ст.1 Указу Президента України №1121 від 20 листопада 2007 року «Про невідкладні заходи із забезпечення безпеки дорожнього руху» передбачено, що з метою збереження життя і здоров`я громадян, необхідне: посилення адміністративної відповідальності учасників дорожнього руху; створення правового механізму невідворотності стягнення за порушення правил дорожнього руху.

У ч.2 ст.33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення має враховуватись характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Тобто, санкція ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативною, а ч.2 ст.33 КУпАП не дозволяє при розгляді справ про правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам роз`яснено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.121, ч.4 ст.122, ст.122-2, ч.3 ст.123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно довідки виданої сектором поліцейської діяльності №1 відділення поліції № 4 Полтавського районного Управління поліції в Полтавській області Романченко Ю.С. згідно бази даних посвідчення водія не отримувала (а.с.5).

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім цього, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір та порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.8, 33, 34, ч.1 ст.130, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.4 Закону України « Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., без позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454, 00 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанови про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 цього кодексу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя: С.О. Мальцев