Провадження № 3/554/2663/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Троцька А.І., при секретарі Калюжній Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №134522 від 09.11.2021 року, слідує, що 09 листопада 2021 року близько 11.00 год. у м.Полтаві по вул. Шевченка на ЦКР ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю тютюну без наявності відповідної ліцензії, а саме по ціні 20 грн. за одну склянку ємністю 200 гр. продав ОСОБА_2 , чим порушив ст. 15 ЗУ « Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», за що передбачена відповідальність, передбачена ч.1 ст. 164 КУпАП.

Після роз?яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, ОСОБА_1 в судовому засіданні в інкримінованому йому правопорушенні вину не визнав. Вказував, що дійсно здійснює продаж власно вирощеного тютюну. Однак вирощування тютюну та його подальший продаж не входить до переліків видів господарської діяльності. Тютюн не є підакцизним товаром. Просив повернути вилучений товар.

За правилами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.

Заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не є фізичною особою підприємцем.

ОСОБА_1 має у користуванні земельну ділянку на якій вирощує тютюн, що підтверджується довідками Диканської селищної ради та Андріїської сільської ради.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» зі змінами та доповненнями (далі Закон № 481) виробництво тютюнових виробів здійснюється суб`єктами господарювання незалежно від форм власності за умови одержання ліцензії.

При цьому згідно із ст. 4 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 № 457 «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010» виробництво це економічна діяльність, результатом якої є продукція. Це поняття використовують для позначення всіх видів економічної діяльності. Готова продукція це продукція, процес перероблення якої завершено.

У статті 1 Закону № 481/95 визначено, що сировина - це предмети праці та природні компоненти, які підлягають подальшій переробці.

Згідно Листа Державної фіскальної служби України від 08.04.2016 № 7887/6/99-99-21-05-15 надано пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності товарної позиції 2401 "Тютюнова сировина; тютюнові відходи" включається тютюнова сировина у вигляді цілих рослин чи листків у природному стані або у вигляді сушених чи ферментованих листків, цілих чи з відділеною середньою жилкою, обрізаних чи необрізаних, роздавлених чи розрубаних (включаючи шматочки визначеної форми, але не тютюн, готовий для куріння).

Разом із тим, як встановлено із протоколу огляду від 09.11.2021 року, ОСОБА_1 на території ЦКР в м.Полтаві на території торгового кіоску здійснював продаж тютюну, який був розфасований у мішки з надписами «Вінстон», «Самосад», «Дукат 25», «Прилуки 10», «Кемел 25», «Честер 30» та ін.

Таким чином, ОСОБА_1 здійснював торгівлю готовою продукцією тютюном готовим для куріння, подрібленим, який вимірювався слянкою.

Статтею 1 Закону № 481 визначено, що тютюнові вироби це сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Згідно ч. 20 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Із долучених до адміністративного протоколу матеріалів, вбачається, що ОСОБА_1 не є фізичною особою підприємцем та не має ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Відповідно до ч.1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Таким чином, дані викладені у протоколі про адміністративне правопорушення повністю узгоджуються та підтверджуються матеріалами справи та пояснення особи в судовому засіданні.

При таких обставинах, кваліфікація дій ОСОБА_1 відповідає кваліфікуючим ознакам норми ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів щодо спростування даних викладених у протоколі про адміністративне правопорушення в суді не надано.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вбачаю у діях ОСОБА_1 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Обставини вчинення правопорушення підтверджуються матеріалами справи, а саме: протоколом огляду, письмовими поясненнями, рапортом, відеозаписом події..

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 34 КУпАП та обставин, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП, не встановлено.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи дані про особу, тяжкість вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, виходячи з форми вини вчинення правопорушення, вважає за необхідне застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 164 ч.1, 283, 284 КУпАП ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень без конфіскації.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 гривні на користь держави.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 10 діб.

Повний текст постанови виготовлено 26.11.2021 року.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави А.І.Троцька