Справа№639/8127/20
Провадження № 3/639/53/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Кісь Д.П., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Шевченка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з УПП ДПП у Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

04 грудня 2020 року, приблизно о 11 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ-2106», номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Харків, вул. Конєва, 3, при виїзді з двору не надав перевагу в русі автомобілю «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по вул. Конєва та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.2. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, надавши при цьому пояснення, що дійсно в зазначений в протоколі день та час керував відповідним автомобілем, виїжджав з двору на вул. Конєва та мав намір повернути ліворуч. Йому уступили дорогу транспортні засоби, які рухались по вул. Конєва зліва на право відносно напрямку його руху, а водій автомобіля «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_2 рухалась по попутним трамвайним коліям по вул. Конєва, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів. З огляду на викладене, посилаючись на схему місця ДТП, ОСОБА_1 вважав винною в дорожньо-транспортній пригоді другого водія ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Системний аналіз вищезазначених положень КУпАП дає підстави вважати, що, керуючись законом, суддя зобов`язаний оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, тобто, жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Не дивлячись на висловлену ОСОБА_1 , правову позицію про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, остання знайшла своє повне підтвердження наявними в матеріалах справи та дослідженими доказами в їх сукупності, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 144549 від 04.12. 2020 року, який складений компетентною особою та відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, та підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень;

-схемою до протоколу огляду місця ДТП, яке сталось 04.12.2020 року;

-письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 04.12.2020 року, а також її пояснення, наданими в суді, які узгоджуються між собою;

-письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , наданими працівникам патрульної поліції одразу після дорожньо-транспортної пригоди.

Надаючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.2. ПДР України, згідно якого виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

При цьому посилання ОСОБА_1 на те, що його пропустили інші транспортні засоби, що рухались по вул. Конєва, не виключають його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, адже за змістом п. 10.2. ПДР України водій автомобіля «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 мала перевагу в русі та ОСОБА_1 повинен був дати їй дорогу.

В цій частині суд вважає необхідним також зазначити, що розташування транспортних засобів, які відображені у схемі місяця ДТП, локалізація пошкоджень на них та пояснення потерпілої узгоджуються між собою та з висновками суду про порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.2 Правил дорожнього руху України, та вказує на механізм дорожньо-транспортної пригоди, що сталася.

Щодо твердження ОСОБА_1 про порушення водієм ОСОБА_2 ПДР, оскільки зі схеми вбачається. що в момент зіткнення вона виїхала на попутні трамвайні колії, то вони також є безпідставними.

Так, відповідно до п. 11.8 ПДР України по трамвайній колії попутного напрямку, розташованій на одному рівні з проїзною частиною для нерейкових транспортних засобів, дозволяється рух за умови, що це не заборонено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою, а також під час випередження, об`їзду, коли ширина проїзної частини недостатня для виконання об`їзду, без виїзду на трамвайну колію. На перехресті дозволяється виїжджати на трамвайну колію попутного напрямку в тих самих випадках, але за умови відсутності перед перехрестям дорожніх знаків 5.16-5.19.

При цьому на схемі місця ДТП відсутні дані про наявність відповідних дорожніх знаків, які б забороняли водію ОСОБА_2 виїзд на трамвайні колії попутного напрямку.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 до суду не надано.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейскьим судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішеннняЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Всебічно дослідивши обставини справи, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 280 КУпАП, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суддя прийшов до висновку про те, що вони дають можливості дійти поза розумним сумнівом обґрунтованого висновку щодо порушення ОСОБА_1 п. 10.2. Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 34, 124 , 251, 283-284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 340 (триста сорок) гривень 00 копійок (отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300), призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.П. Кісь