Справа №: 398/4917/20
провадження №: 3/398/125/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

"18" лютого 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді Орловського В.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП України в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює кухарем на ТОВ УкрАгроКом, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173 КУпАП,

встановив:

24 листопада 2020 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебувала в смт. Нова Прага по вул. Суворова біля будинку 91 та висловлювалась нецензурною лайкою в бік ОСОБА_2 , чим порушувала громадський порядок і спокій громадян.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала. Пояснила, що у зазначений у протоколі час вона вийшла з двору свого будинку щоб взяти солому, до неї підійшла сусідка ОСОБА_2 , почала ображати її нецензурною лайкою та замахнулась на неї відром, однак ОСОБА_3 відштовхнула відро, на що сказала їй у відповідь відійди, собака, скільки ти будеш пити крові з мене і пішла додому. Також ОСОБА_1 пояснила, що у неї з сусідкою ОСОБА_2 тривалий конфлікт з приводу межі між їх земельними ділянками, ОСОБА_2 систематично ображає її нецензурною лайкою, засипала колодязь і отруїла собаку. Також ОСОБА_1 , пояснила, що ОСОБА_4 є зятем ОСОБА_2 та його на місці події не було, тому його письмові пояснення не відповідають дійсності. Також не відповідають дійсності пояснення самої ОСОБА_2 . Також ОСОБА_1 вказала, що підписала свої письмові пояснення за вказівкою поліцейського, який не надав їй можливість викласти свої пояснення самостійно. Ці письмові пояснення вона не прочитала та не згодна з їх змістом.

Представник ОСОБА_5 адвокат Ковальов А.І. просив закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, адже відсутні докази вчинення нею дій, що містять ознаки дрібного хуліганства.

Потерпіла ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 у судовому засіданні пояснила, що приблизно у грудні 2020 року вона йшла по вулиці Суворова у смт. Нова Прага виносити сміття, також на вулицю вийшов ОСОБА_6 і обізвав її і між ними виник спір, потім вона повернулася у двір і взяла ще одне відро зі сміттям, до двору потерпілої приїхав її знайомий ОСОБА_7 , коли потерпіла йшла по вулиці виносити друге сміття на вулицю вийшла ОСОБА_8 схопила потерпілу за одяг і стягнула з її голови хустку. Потім потерпіла повернулася в будинок і викликала поліцію. Також потерпіла стверджує, що ОСОБА_1 висловлювалась на її адресу нецензурною лайкою.

Свідок ОСОБА_4 не з`явився, про причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні повідомив, що проживає у АДРЕСА_2 , повідомив, що у грудні або у січні він бачив конфлікт ОСОБА_5 і ОСОБА_10 , а саме те як ОСОБА_2 ображала ОСОБА_1 нецензурною лайкою, однак ОСОБА_1 не ображала ОСОБА_2 . Ні раніше, ні пізніше свідок не бачив конфліктів між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Неповнолітній свідок ОСОБА_11 повідомив, що він є сином ОСОБА_5 та він неодноразово майже щоденно був свідком того, що ОСОБА_2 ображає нецензурною лайкою його матір. ОСОБА_1 уникає конфлікту і не відповідає ОСОБА_2 . Також свідок повідомив, що ОСОБА_2 також ображає його нецензурною лайкою. Конфлікту 24 листопада він не бачив.

В судовому засіданні були досліджені матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 159864, заява ОСОБА_2 , письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , довідка-характеристика ОСОБА_1 , виданої селищним головою Б.Курупом.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Також згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки пояснення потерпілої суперечать показанням обвинуваченої, які вона дала в судовому засіданні і не спростовують їх, оскільки не підтверджуються іншими доказами по справі. Зокрема, суд не може враховувати як доказ вини ОСОБА_3 письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , адже вони оспорюються ОСОБА_1 і він не з`явився у судове засідання для допиту, що унеможливлює усунення протиріч між його показаннями і показаннями ОСОБА_5 . Інших доказів вини ОСОБА_1 суду не надано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 1831, 247 ч. 1 п. 1, 252, 283-285, 289, 291, 294 КУпАП, суд

постановив :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Орловський