Провадження № 3/522/2471/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Попревич В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Портофранківського ВП Приоморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу серії ВАБ № 193953 від 08 грудня 2020 року, ОСОБА_1 08 грудня 2020 року, вчинила психологічне насильство в сім`ї відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, не зважаючи на положення викладені в ст. 268 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду протоколу за відсутності особи, з тих підстав, що дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, які долучені до протоколу, прийшов до висновку, що дана справа підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не вказано обов`язкового елементу об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме, наслідків зазначених диспозицією ст. 173-2 КУпАП, оскільки склад даного правопорушення, є матеріальним тому відповідальність може наступати тільки у випадку заподіяння шкоди, чи погрози її застосування. Крім цього, не зазначено час та місце правопорушення, без встановлення який суддя не може притягнути особу до відповідальності.

Суддя бере до уваги той факт, що санкція статті 173-2 КУпАП передбачає накладення застосування покарання у виді ізоляції від суспільства, що є досить суворим покаранням у розумінні кримінального закону, тому при розгляді таких категорій справ, суд вважає за необхідне керуватися також практикою Європейського суду з прав людини.

Приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод з урахуванням її застосування Європейським судом з прав людини та основоположних свобод (далі - Європейський суд) поширюються також на справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вимоги до оформлення протоколу із додатками щодо даного роду адміністративних правопорушень, є явно суворішими ніж до більшості інших, оскільки передбачають покарання у виді обмеження свободи особи та її ізоляцію від суспільства на певний строк, що виходячи із практики Європейського суду, розцінюється як кримінальні злочини.

З огляду на презумпцію невинуватості, особа яка притягається до адміністративної відповідальності, вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, а всі сумніви повинні трактуватися на корись особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішенні ЄСПЛ «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), рішення від 18 січня 1978 року, серія А, №25, с.6465, п. 161 в кінці; та «Лабіта проти Італії», заява №26772/95, п.121, ECHR 2000-IV).

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Крім цього, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував, що суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Обов`язок доказування по такій категорії справ, покладений на поліцейських, однак, в даному випадку, підтвердженням вини є тільки неналежно оформлений протокол, в якому не правильно зазначений склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП, не встановлено суспільно-небезпечних наслідків, не встановлено час та місце подій, які ставляться у провину ОСОБА_1 . Крім цього, на думку судді, вказані у протоколі обставини не містять в собі ознак правопорушення передбаченого із сімейним насильством, яке повинно мати тривалий характер, таким чином, у разі відсутності одного із елементів складу правопорушення, вважається відсутній склад адміністративного правопорушення повністю. На підставі вище викладеного, суддя вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження по справі - підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси Попревич В.М.

29.01.2021