Справа № 345/2626/21
Провадження № 33/4808/777/21
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Кулаєць Б. О.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Комарницького Е.Г.,

розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції за змістом постанови встановив, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за таких обставинах.

19 червня 2021 року о 01.09. год. в м. Калуші по вул. Сівецька водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21013, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Габорак Я.О. мотивує тим, що ним оскаржено судове рішення протягом десятиденного строку - 21 жовтня 2021 року. Однак, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року його апеляційну скаргу повернуто через те, що, як свідчить відтиск штампу на конверті, він подав апеляційну скаргу 23 жовтня 2021 року. Вказує, що подачу апеляційної скарги саме 21 жовтня 2021 року підтверджує фіскальний чек, а також відомості з сайту Укрпошта за номером відправлення 460, номер якого є на поштовому конверті. Вважає, що технічні помилки у роботі пошти не можуть слугувати підставою для відмови в реалізації права на судових захист.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді, провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотивує вимоги апеляційної скарги тим, що свою винуватість не визнає, вважає постанову прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Пояснює, що він 19 червня 2021 року о 01.09. год. в м. Калуші по вул. Сівецька, керуючи автомобілем ВАЗ-21013, був зупинений працівниками поліції під під`їздом будинку, звідки забрав дружину та дітей. Причиною зупинки вказали відсутність підсвітки номерного знаку, однак на його заперечення, що підсвітка наявна, сказали, що тоді винесуть постанову за непристебнутий ремінь безпеки. Коли він уже сів в автомобіль, йому працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», з чим він не погодився, вимагаючи від працівників поліції більш вагомих пояснень щодо законно визначених підстав зупинки та для проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння. У такому разі огляд тільки в медичному закладі. Зауважує, що працівників поліції було двоє - чоловік та жінка. Працівники поліції довго шукали свідків, пошук тривав до третьої години ночі, хоча протокол складений о 02 год. 02 хв. 19 червня 2021 року. Працівники поліції постійно йому пояснювали, що це буде довго, що простіше відмовитись. Через який час під`їхав автомобіль білого кольору, з якого вийшли дві особи у чорній формі із спеціальними засобами активної оборони на поясі (газовий балончик та поліцейський кийок). Він в свою чергу заперечив стосовно участі зазначених осіб та попросив працівників поліції залучити інших свідків, наприклад жителів будинку, яких він міг і сам забезпечити, так як там проживає, проте працівники поліції заперечили, вказавши, що такі свідки будуть упередженими. Далі розмова з працівником поліції перетворилась на суцільний монолог з їхнього боку, під час якого він вже не міг зрозуміти, що йому можна робити, відносно чого він має говорити. В цьому проміжку часу, коли здійснювався психологічний тиск на нього, поліцейські декілька разів давали підписувати направлення, в яком він мав відмовитись і тоді вони залучать інших свідків «бо так як вимагає процедура», потім пояснювали, що для цього ще потрібно акт підписати, а згодом проведуть обстеження в лікарні. Через деякий час до нього вийшов поліцейський з службового автомобіля і зобов`язав підписати протокол та постанову. Дружина з дітьми були втомлені і він не міг більше змушувати їх чекати, хотів, щоб все нарешті закінчилося, тому без ознайомлення все підписав та поїхав.

Вказує, що відеозапис правопорушення проводився не на спеціальний технічний пристрій, а за допомогою особистого мобільного телефону поліцейського без зазначення дати та часу, він не є безперервним, тому не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення ним правопорушення.

Зазначає, що сам протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів.

Зауважує, акт огляду складався поліцейським Базюк М.І., направлення на огляд поліцейським Сагайдак Л.О., відбирав пояснення у свідків, зйомку та допит проводив ОСОБА_2 , а протокол складено ОСОБА_3 .

Вважає, що складення протоколу, збір доказів, проведення огляду і направлення водія до відповідного закладу охорони здоров`я здійснюється поліцейським, уповноваженим на складення протоколу, одноособово, тобто він не має права делегувати частину своїх повноважень іншим особам.

Посилається на те, що є підстави вважати, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням законодавства України, тому відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП його необхідно визнати недійним.

Крім того, уточнює, що формальне визнання вини водієм під час складення протоколу не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень та не звільняє його від доведення правомірності дій та прийнятого рішення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

В судове засідання апеляційного суду з`явився захисник Комарницький Е.Г., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

Захисник Комарницький Е.Г. просив проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки не встановлено обставин, які перешкоджають проведенню апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Під час апеляційного розгляду захисник Комарницький Е.Г. підтримав апеляційну скаргу.

Вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки ОСОБА_1 попередньо було оскаржено судове рішення протягом десятиденного строку - 21 жовтня 2021 року, що підтверджує фіскальний чек, а також відомості з сайту Укрпошта за номером відправлення 460, номер якого є на поштовому конверті (а.с. 53, 54). Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року (а.с. 38-39) його апеляційну скаргу повернуто через те, що, як свідчить відтиск штампу на конверті, він подав апеляційну скаргу 23 жовтня 2021 року. Погоджуюся з твердженням апелянта, що технічні помилки у роботі пошти не можуть слугувати підставою для відмови в реалізації права на апеляційне оскарження постанови судді. Таким чином, ці обставини вказують на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Заслухавши доводи захисника Комарницького Е.Г., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19 червня 2021 року серії ДПР18 № 459349 (а.с. 1) ОСОБА_1 19 червня 2021 року в 01 год. 09 хв. по вул. Сівецька в м. Калуш керував транспортним засобом ВАЗ-21013, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою Драгера та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором СРПП Калуського РВП старшим лейтенантом поліції Сагайдак Л.О., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 .

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від (а.с. 2) на місці зупинки транспортного засобу огляд з використанням спеціального технічного засобу ОСОБА_1 , у якої виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, не проводився, оскільки останній відмовився.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до Калуської ЦРЛ від 19 червня 2021 року (а.с. 3) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. Огляд не проводився, ОСОБА_1 відмовився.

За змістом письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 19 червня 2021 року (а.с. 4, 5), 19 червня 2021 року о 01 год. 58 хв. у м. Калуш по вул. Сівецька, 2, вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . В їх присутності вказаний водій відмовився від проведення огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану алкогольного сп`яніння та проходження медичного огляду в медичному закладі, що вони засвідчили своїм підписом у протоколі.

На відеозаписах, що на компакт-диску «СD-R» (а.с. 7), безсторонньо зафіксовані деякі обставини події, зокрема: рух транспортного засобу ВАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , як з нього виходить ОСОБА_1 , як в присутності двох осіб ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» та в медичному закладі, повідомляє про складення протоколу за ст. 130 КУпАП, оскільки він порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніннязнайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Стороною захисту не наведено переконливих доводів для сумнівів у тому, що вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності.

Вважаю, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП.

Обставини зупинки ОСОБА_1 не підлягають встановленню в межах даної справи, оскільки предметом доказування є саме фактичні дані щодо відмови особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та ці відомості не впливають на висновок про винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З огляду на виявлення передбачених п. 3 Розділу І Інструкції ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , що підтверджується доказами в матеріалах справи, - запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, поліцейські мали підстави пропонувати йому пройти огляд.

Звертаю увагу, що поліцейський фактично виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція та Порядок.

За змістом письмових матеріалів справи та відеозаписів ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовилася пройти огляд у встановленому законом порядку - як з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, так і у відповідному закладі охорони здоров`я.

Сторона захисту не наводить переконливих доводів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не було допущено порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху - він погодився на вимогу поліцейського та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Апелянт зазначає, що свідки, які зазначені у протоколі, пояснення яких є в матеріалах справи, були особами у чорній формі із спеціальними засобами активної оборони на поясі (газовий балончик та поліцейський кийок), стосовно участі яких він заперечував.

В той час, згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Оскільки під час відмови від проходження у встановленому законом порядку ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським застосовано технічні засоби відеозапису, то наявність свідків в даному випадку не була обов`язковою.

Разом з тим, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки та у в закладі охорони здоров`я, узгоджуються з іншими доказами, в тому числі змістом відеозаписів.

Письмові пояснення свідків засвідчені власноручними підписами, а також поліцейським, який їх відібрав.

З огляду на час, коли мала місце подія правопорушення, переконливих мотивів для сумнівів у зацікавленості чи упередженості свідків апелянтом не наведено. При цьому, відсутні відомості про те, що з певних причин вони надавали працівнику поліції неправдиві пояснення.

Більш того, суддя суду першої інстанції при прийнятті рішення про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не взяв до уваги пояснення свідків.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає жодних даних щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, стороною захисту не наведено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Доводи сторони захисту відносно відеозаписів події правопорушення, а саме, що їх здійснено не спеціальним технічним пристроєм, а за допомогою особистого мобільного телефону поліцейського без зазначення дати та часу, з перервами, є непереконливими, оскільки законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, мають безсторонній характер, є послідовними.

Відносно доводів сторони захисту про те, що протокол та долучені до нього докази складені поліцейським не одноособово - також іншим поліцейським, необхідно зазначити, що ця обставина не впливає на допустимість доказів.

Таким чином доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом доведено факт його як особи, яка керувала транспортним засобом, відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5.Правил дорожнього руху.

З огляду на наведене, оскаржена постанова винесена з дотриманням норм процесуального права та з правильним застосуванням норм матеріального права, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 жовтня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло