Справа № 456/6067/21
Провадження № 3/456/2826/2021
ПОСТАНОВА

іменем України

09.12.2021 року м.Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н. М. , розглянувши матеріали, які надійшли від Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, жительку АДРЕСА_1 ,-

- за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №792951 від 15.11.2021 вбачається, що 29.10.2021 о 23:25 год. ОСОБА_1 не вжила заходів щодо припинення приймання відвідувачів після 23:00 год. рестораном «Опера» по вул. Шевченка, 105А м. Стрий, чим порушила вимоги постанови КМУ № 1236 від 9.12.2020 (зі змінами), вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Окрім цього згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №792984 від 26.11.2021 вбачається, що 20.11.2021 о 23:33 год. ОСОБА_1 не вжила заходів щодо припинення приймання відвідувачів після 23:00 год. рестораном «Опера» по вул. Шевченка, 105А м. Стрий, чим порушила вимоги постанови КМУ № 1236 від 9.12.2020 (зі змінами), вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечила, пояснила, що підприємницькою діяльністю за вказаною у протоколі адресою вона не займається. Їй дійсно як фізичній особі на праві власності належить приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , однак дане приміщення 01.01.2021 нею здано в оренду на 365 днів ОСОБА_2 , а тому їй невідомо, чи там здійснювалася діяльність у зазначений у протоколах час. Окрім цього протоколи про адміністративні правопорушення складені у її відсутності, про такі їй нічого не було відомо. А тому, просить закрити справу про притягнення її до відповідальності у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки вона не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та долучені до них матеріали, суд приходить до такого висновку.

За змістом ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до п. 2 ст. 278 КпАП України, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Разом з тим, вказана норма є бланкетною правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Особою, яка склала протоколи про адміністративне правопорушення, зазначено, що ОСОБА_1 було порушено постанова Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі Постанова КМУ № 1236 від 09.12.2020 року).

Постанова Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» набрала чинності та до неї неодноразово вносилися зміни згідно з Постановами № 1301 від 23.12.2020, № 9 від 05.01.2021, № 25 від 18.01.2021, № 83 від 05.02.2021, № 123 від 27.01.2021, № 104 від 17.02.2021, № 154 від 24.02.2021, № 230 від 22.03.2021, № 270 від 24.03.2021, № 310 від 07.04.2021, № 329 від 07.04.2021, № 374 від 21.04.2021, № 405 від 21.04.2021, № 445 від 28.04.2021, № 474 від 14.05.2021, № 551 від 02.06.2021, № 583 від 02.06.2021, № 611 від 16.06.2021, № 657 від

23.06.2021, № 677 від 29.06.2021, № 787 від 28.07.2021, № 855 від 11.08.2021, № 889 від 18.08.2021, № 954 від 13.09.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1003 від 20.09.2021, № 1066 від 11.10.2021, № 1096 від 20.10.2021, № 1102 від 25.10.2021.

Однак у складених протоколах про адміністративне правопорушення не зазначено, який саме пункт та підпункт постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 та якої редакції порушила ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім цього станом на момент вчинення правопорушення 29.10.2021 та 20.11.2021 Постанова КМУ № 1236 від 09.12.2020 року (у редакції станом на 25.10.2021) не містила норми про те, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: робота після 23-ї суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів).

При тому з долученого до матеріалів справи, витягу про режим роботи ресторану «Опера», що за адресою: м. Стрий, вул. Шевченка, 105А, затвердженого заступником міського голови м.Стрия І.Стецик, встановлено, що ресторан працює «понеділок-неділя з 10.00 до 01.00 без перерви і вихідних».

В свою чергу, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 44-3 КУпАП, надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 792951 від 15.11.2021, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 792984 від 26.11.2021, рапорти, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, DVD диски.

При цьому, суд звертає увагу, що хоч надані документи є доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, однак у своїй сукупності не є достатніми для доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, поза розумним сумнівом.

Надаючи оцінку цим доказам, суд звертає увагу на те, що у вину ОСОБА_1 відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення ставиться те, що вона, будучи ФОП, 29.10.2021 о 23:25 та 20.11.2021 о 23:39 не вжила заходів щодо припинення приймання відвідувачів ресторану «Опера», чим порушила вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 № 1236, однак на підтвердження даних обставин не надано жодного належного та допустимого доказу, хоч обов`язок щодо збирання доказів покладено саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення (частина 2 ст. 251 КУпАП).

Аналіз норми ч. 1 ст. 44-3КУпАП, а також положень Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 свідчить про те, що відповідальність за порушення вимог щодо заборони та обмежень роботи суб`єктів господарювання, які здійснюють торгівлю, може нести спеціальний суб`єкт, а саме - виключно суб`єкт господарювання.

Відповідно до частини 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

До протоколів про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу, який би вказував на те, що саме ОСОБА_1 є суб`єктом, що здійснює господарську діяльність у сфері громадського харчування в ресторані «Опера» по вул. Шевченка, 105А в м. Стрию.

Зокрема, згідно наданого ОСОБА_1 в судовому засіданні договору оренди № 2 частини нежитлового приміщення від 01.01.2021 фізична особа ОСОБА_1 передала в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 частину нежитлового приміщення площею 100 кв.м по АДРЕСА_2 для здійснення господарської діяльності.

Також із досліджених DVD-дисків, долучених до протоколів про адміністративне правопорушення, встановлено, що відеозйомку приміщення здійснено без визначення дати та часу його проведення, місця та назви закладу. У протоколі не зазначено джерело отримання такого доказу (на який пристрій та коли проводилась відеозйомка).

Окрім того, суд звертає увагу на той факт, що долучені до матеріалів справи рапорти ДОП СППП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області від 15.11.2021 та 26.11.2021 не входить у перелік доказів передбачених ст. 251 КУпАП, та у відповідності до п.2.2.9 Інструкції «З діловодства у системі Міністерства внутрішніх справ України» затвердженої наказом МВС України 23.08.2012 №747, такий документ як рапорт віднесено до внутрішніх документів та не може являтись доказом по справі.

Будь яких інших належних та допустимих доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 зокрема пояснення інших осіб, відвідувачів даного закладу з приводу порушень правил карантину у даному закладі, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено та таких свідків не вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відтак, фабула, яка за своєю суттю відображає інкриміноване особі правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не у відповідності до нормативно-правового акта, котрим встановлена відповідна заборона порушення правил щодо карантину людей, як і виникають питання щодо кваліфікації дій останньої.

Так, Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 30 травня 2013року у справі «Малофеєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia»,заява №36673/04) та від 20вересня 2016року у справі «Карєлін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08), щодо формулювання суті адміністративного правопорушення вказує на те, що суди не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєні якого певною особою має доводитись в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а та, у свою чергу, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Оскільки суддя позбавлений можливості вийти за межі викладеної фабули протоколу про адміністративне правопорушення в адміністративній справі і цей протокол не містить нормативно-правового акту, котрий станом на дату вчинення адміністративного правопорушення,та станом на дату розгляду суддею справи про адміністративне правопорушення встановлює порушення інкримінованих ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, то дії останньої не можуть бути кваліфіковані як порушення правил щодо карантину людей за відсутності вірної вказівки на те, яка саме правова норма нею була порушена.

А тому, встановивши у судовому засіданні усі обставини даної адміністративної справи, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що направлені до Стрийського міськрайонного суду Львівської області адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують наявності у її діях складу наведеного адміністративного правопорушення та являються сумнівними.

Також, слід зауважити, що у відповідності до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, протоколи були складені з порушенням строків передбачених ч. 2 ст. 254 КУпАП, в справі відсутні дані, які б свідчили про те, що протоколи про адміністративне правопорушення були складені уповноваженою на те собою у присутності ОСОБА_1 , та що такій дійсно було роз`яснено її права передбачені ст. 268 КУпАП., зокрема матеріали справи не містять відомостей про те, що така викликалась уповноважено особою для відібрання пояснення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаним належним доказом по даній справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликати сумніви у суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю, оскільки в її діях відсутні подія та склад інкримінованого правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ст.247 КУПАП,-

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Cуддя Н. М. Янів