Ленінський районний суд м. Харкова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року

Справа № 642/6042/20;

Провадження № 3/642/2554/20

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Євтіфієв В.М., розглянувши адміністративну справу у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, паспорт гром. України, НОМЕР_1 від 26.09.2005 для виїзду за кордон, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КупАП, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2020 на адресу суду надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопрушення серії ДПР 18 № 284971 від 07.11.2020, 25 жовтня 2020 року о 22 год. 14 хв. у м. Харкові, по вул. Велика Панасівська, 228, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ - 2101, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, звужені зіниці ока, які не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці. Згідно протоколу медичного огляду № 2096 від 26.10.2020 водій перебував у стані наркотичного сп`яніння, чим було порушено п. 2.9 а, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в зал судових засідань викликався двійчі, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на адресу суду не повернулося, яке свідчить про належне сповіщення про день, час слухання справи, що в свою чергу впливає на реалізацію права на захист.

Суд, оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив.

Із протоколу про адміністративне правопрушення серії ДПР 18 № 284971 від 07.11.2020 вбачається, що ОСОБА_1 був відсутнім під час його складання, про що у ньому зазначено, що останній не з явився, таким чином права йому роз`яснено не було.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.11.2020, матеріал про адміністративне правопрушення відносно ОСОБА_1 було повернуто до Управління патрульної поліції в Харківській області Департамента патрульної поліції для дооопрацювання та належного звернення до суду.

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 18.11.2020, до протоколу не долучено пояснень ОСОБА_1 , в той же час відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився від їх надання. У протоколі про адміністративне правопрушення відсутні підписи ОСОБА_1 , а другий примірник протоколу наявний в матеріалах справи, що свідчить про те, що із змістом протоколу він не ознайомлювався та копію не отримував.

Також, у матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений та отримав повідомлення про запрошення до УПП в Харківській області для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопрушення за порушення ПДР України за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 18.11.2020 співробітниками поліції виконано не було.

Так, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого протии нього кримінального обвинувачення.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Конвенції, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними ( рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbingsс andс Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушення вчинено 25.10.2020.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто, приписи статті 247 КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після закінчення вказаних строків унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з`ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

При цьому, пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Враховуючи, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності (3 місяці), суд позбавлений процесуальної можливості в подальшому досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Євтіфієв