ЄУН № 336/5335/21
пр. № 3/336/2188/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, при секретарі Скибі О.Б., за участі захисника адвоката Штабовенка Д.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах Управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Запорізькій області складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 164 ч. 1 КУпАП, згідно з яким директор ТОВ «Запоріжхендлінг» ОСОБА_1 в період з 01.07.2019 року по 29.07.2019 року здійснював зберігання пального без отримання ліцензії на право зберігання пального.

В судовому засіданні захисник вказував, що ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення заперечує, адже у листопаді 2018 року був затверджений перелік документів для отримання відповідної ліцензії, а у червні 2019 року був визначений уповноважений орган, до якого суб`єкт господарювання мав звертатись для отримання ліцензії. У зв?язку з таким невизначеним положенням чинного законодавства, підприємство вчасно звернулось для отримання ліцензії, однак, ліцензію було отримано лише 29.07.2019 року, що не залежало від дій підприємства, а було обумовлено виключно зволіканням органами держави при визначенні уповноваженого органу ліцензування та розгляду документів, які надані підприємством.

При вирішенні питання про наявність в діях особи складу правопорушення суд виходить з наступного.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 164 ч. 1 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Законом України № 2628 від 23.11.2018 року внесено зміни, зокрема, до Закону України № 481 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», відповідно до яких з 01.07.2019 р. запроваджено ліцензування діяльності усіх суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним.

Так, відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 р. № 481 імпорт або експорт пального здійснюється за наявності у суб`єкта господарювання, що імпортує або експортує пальне, ліцензії на право виробництва або зберігання, або оптової чи роздрібної торгівлі пальним.

Відповідні зміни до Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 609 від 05.08.2015 року, були внесені Постановою Кабінету міністрів України № 545 від 19.06.2019 року, якою, зокрема, пункт 6 переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2015 р. № 609 викладений в редакції, яка передбачала, що ліцензії на оптову торгівлю пальним видає ДФС, а на роздрібну торгівлю пальним та зберігання пального територіальні органи ДФС.

Як зазначив захисник в судовому засіданні, підприємство для отримання ліцензії 21.06.2019 року звернулось до відповідного органу ДФС, надавши передбачені Законом документи та сплативши плату за ліцензію, натомість ліцензія була отримана лише 30.07.2019 року, отже підприємством були виконані усі дії, передбачені чинним законодавством, для отримання відповідної ліцензії.

Зволікання державних органів щодо визначення суб?єкта ліцензування, а в подальшому органів ДФС щодо видачі ліцензії, не можуть бути поставлені у провину суб`єктам господарювання, адже суб`єкт господарювання вчинив усі необхідні дії для отримання ліцензії, а затримка у її видачі не обумовлена умисними винними діями керівника підприємства.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи документами не підтверджено наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП, що відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 164 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк