П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

розглянувши матеріали, які надійшли з Дніпровського відділення поліції Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №092861 від 23.11.2020 р., за змістом якого останній 23.11.2020 р. о 15:30 годині, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою.

Дії ОСОБА_1 особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, з обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення не поогодився. Дав показання про те, що тривалий час проживає з ОСОБА_2 та їхньою спільною дитиною однією сім`єю по АДРЕСА_1 . Потерпіла 23.11.2020 р. з їх дитиною поїхала з місця їх проживання, на телефонні дзвінки не відповідала. Він з?ясував, що перебуває у свого брата за адресою АДРЕСА_2 , куди він і приїхав. На фоні ситуації, що виникла між ними відбулась сварка, після якої він з телефону своєї співмешканки викликав поліції, щоб зафіксувати, що сварка жодних протиправних наслідків не мала, проте на нього чомусь склали протокол.

Потерпіла ОСОБА_2 фактично підтвердила позицію ОСОБА_1 , зазначивши, що конфлікт мав місце в квартирі її брата по АДРЕСА_2 . Зазначила, що дії ОСОБА_1 протиправними не вважає, а розцінює як побутову сварку.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення окрім вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень потерпілої обґрунтована наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

- рапортом старшого інспектора-чергового Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області Шлапака Д.Ф., в якому зазначено, що 23.11.2020 р. о 15:50 годині надійшло повідомлення про те, що по АДРЕСА_2 відбувається сварка з чоловіком ОСОБА_1 , заявником є ОСОБА_2 . На ОСОБА_1 був складений протокол за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП;

- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.11.2020 р., з якого вбачається, що ОСОБА_2 просить прийняти міри відносно її співмешканця ОСОБА_1 , який 23.11.2020 р., прийшовши додому до її брата, вчинив сварку, в ході якої штовхав її, погрожував фізичною розправою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння висловлювався нецензурними словами.

Інших доказів матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.

Оцінюючи досліджені докази, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, за диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

У свою чергу спеціальним Законом, який визначає відповідні поняття, що застосовано у вищевикладеній нормі, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 р. № 2229-VIII (далі Закон), відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, які мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Оцінюючи ж показання як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що між останніми виник спонтанний конфлікт відносини, пов`язанні з тим, що ОСОБА_2 забравши їхню спільну дитину покинула місце їх спільного проживання. Хоча ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є членами однієї сім`ї (перебувають у громадському шлюбі, мають спільну дитину), поте передчасним є твердження, що правовідносини між ними підпадають під дію Закону.

Крім того, виходячи із диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення є настання певних наслідків від вчинення винною особою дій фізичного, психологічного чи економічного характеру по відношенню до потерпілого, а саме завдання чи ймовірна можливість завдання шкоди фізичному чи психологічному здоров`ю особи, відносно якої вчинені такі дії. Таким чином, законодавцем встановлено, що відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП наступає за психологічне насильство, яке могло завдати або завдало шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При цьому, зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вбачається, що не кожне психологічне насильство може завдати або завдає шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Обов`язок довести, що вчинене психологічне насильство могло завдати або завдало шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого покладається на посадову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення. Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали не свідчать про те, що ОСОБА_1 застосував психологічне або фізичне насильство, яке могло завдати чи завдало шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №092861 від 23.11.2020 р. місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення є: АДРЕСА_1 , в той час, як рапортом старшого інспектора-чергового Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області зафіксовано, що виклик про сварку між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшов за адресою: АДРЕСА_2 ., що також підтверджується показами сторін, наданими під час судового розгляду та суперечить обставинами, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Оскільки обов`язковою складовою протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП є місце вчинення правопорушення, а з досліджених судом доказів вбачається, що останнє було невірно встановлено під час оформлення протоколу відносно ОСОБА_1 , тому останній не може бути визнаний належним доказом, яким може бути підтверджено обставини вчиненого правопорушення по відношенню до ОСОБА_2 .

У свою чергу Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення протиправних дій суду надано не було.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Отже, в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 36, 173, 185, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя: Л.В. Валігурська