Справа № 931/528/21
Провадження № 3/931/258/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року смт. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Кідиба Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції УПП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №123610 від 15.08.2021 року ОСОБА_1 15.08.2021 року о 18:10 годині на автодорозі Н22 Устилуг-Луцьк-Рівне керував транспортним засобом «ВАЗ 212140», д.н.з. НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Пройти тестування на алкоголь за допомогою приладу «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, забажавши пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, від якого в подальшому також відмовився.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його захисник Рудись Р.В. вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, зважаючи на численні порушення під час оформлення матеріалів справи (протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про прилад відеофіксації, яким здійснювався відеозапис події, свідків на місці події (у лікарні, на місці зупинки) не було, не встановлено факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 , поліцейськими не роз`яснено ОСОБА_1 його права).

Крім того, захисником було надано суду письмові пояснення, в яких останній зазначив, що у провину ОСОБА_1 ставиться саме свідома відмова від проходження огляду та взагалі сам факт керування транспортним засобом. У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Зазначає, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушені норми діючого законодавства. З відеоматеріалів, досліджених у суді, було встановлено, що під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою. Однак, працівниками поліції не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

На долученому працівником поліції відеозаписі зафіксовано приватну розмову між особою та працівником поліції і він не містить жодної інформації про обставини провадження поліцейським справи про адміністративне правопорушення, зокрема: у ньому не зазначено відомості про місце, час проведення відеозапису; про особу, яка його проводила, інших осіб, які брали в цьому участь; у відеозаписі відсутня будь-яка інформація про будь-яке провадження в справі про адміністративне правопорушення; норму КУпАП, за якою воно здійснювалось; осіб, які були присутніми при цьому, зокрема, даних про інспекторів поліції, особи, щодо якої здійснюється провадження; роз`яснення такій особі прав і обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП; складення будь-яких процесуальних документів; відеозапис також не містить інформації про вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія чи поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності; встановлення поліцейським відсутності таких документів у водія чи відмови останнього пред`явити їх поліцейському.

Разом з тим, встановлено, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи фрагментарні, не охоплюють усю процедуру документування правопорушення, не містять інформації про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за присутності законного захисника, за участі свідків.

Працівники поліції не надали водію ОСОБА_1 на його вимогу сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, ні на місці зупинки, а ні в закладі охорони здоров`я.

Працівники поліції не дотримались процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зокрема, і в частині незазначення технічного засобу, яким здійснено відеозапис, що долучений останніми до матеріалів справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не зафіксовані на відео; оптичний диск із частковим та вибірковим відеозаписом події з порушенням відповідної Інструкції.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складався біля закладу охорони здоров`я, свідки на відео при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відсутні.

Опитати вказаних осіб як свідків під час розгляду справи судом не виявилось можливим, хоча вказані особи неодноразово викликались в судове засідання.

Вважає, що вказана у фабулі правопорушення обставина, що водій керував транспортним засобом та при цьому перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, і на вимогу поліцейського пройти огляд у встановленому порядку на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, як на місці зупинки так і в медичному закладі, - є недоведеною жодними належними та допустимими доказами, а сама процедура обстеження водія на стан алкогольного сп`яніння проведена з порушенням діючих вимог законодавства.

Просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Поліцейський Луцків В.І., який складав протокол про адміністративне правопорушення у судовому засіданні пояснив, що 15.08.2021 року під час його патрулювання по автодорозі Н22 Устилуг-Луцьк-Рівне до них під`їхали небайдужі громадяни та повідомили, що водій автомобіля «ВАЗ 212140», д.н.з. НОМЕР_1 , керує транспортним засобом небезпечно, його напарник почав наздоганяти вказаного водія, зупинив останнього, при цьому не фіксував факту керування ним автомобілем. ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим вони чекали Драгер для проходження ним огляду. Після того як прилад підвезли, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за участю двох свідків на місці зупинки, від чого водій відмовився, забажавши пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, де він також відмовився пройти огляд, вказуючи, що чекає адвоката. Тому відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністратвине правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з порушенням п.2.5 ПДР України. При цьому захисника вони не дочекалися, позаяк ОСОБА_1 було надано достатньо часу для забезпечення його участі - орієнтовно 2 години.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адмінвідповідальності, працівника поліції, який складав протокол про адміністратвине правопорушення, дослідивши матеріали справи, в тому числі відеоматеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Щодо доводів захисника про те, що працівником поліції не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, слід зазначити, що такими діями поліцейський не порушив права особи, щодо якої лише складався протокол про адмінправопорушення. Такі дії працівника правоохоронного органу могли б призвести до порушення цього права лише під час розгляду справи про адміністративне правопорушення без отримання правової допомоги, яку просила особа. Проте, на час розгляду справи у суді ОСОБА_1 повністю реалізовано його право на захист і йому роз`яснено процесуальні права та обов`язки.

Така ж позиція Верховного Суду викладена в постанові № 640/16220/16-а від 26 травня 2020 року.

Щодо інших порушень поліцейським під час складання протоколу та оформлення матеріалів справи, на які вказує захисник Семенюка О.Л., необхідно зазначити наступне.

За правилами ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Додані до протоколу відеозаписи поліцейського не підтверджують факту керування автомобілем ОСОБА_1 , а лише на одному із файлів, наявних на лазерному носії, зафіксовано факт припаркованого вказаного у протоколі транспортного засобу; ще окремими відеофайлами зафіксовано факти пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану його сп`яніння на місці та у медичному закладі. При цьому в обох випадках ОСОБА_1 відмовляється від проходження вказаного огляду.

Однак, як вбачається із даних відеоматеріалів, досліджених в ході судового розгляду, відеозйомка велася фрагментарно, при цьому відсутня повна фіксація події від зупинки транспортного засобу до складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, згідно із п.п. 5,6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в МЮ України 11 січня 2019 року за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора поліцейським відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.

Отже, судом встановлено порушення працівниками поліції процедури фіксації проходження огляду на стан сп`яніння.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, зокрема, відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, матеріали справи не містять належних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що саме по собі нівелює наявність складу адміністративного правопорушення в діях останнього у розумінні ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить даних технічного приладу, яким здійснено відеофіксацію руху транспортного засобу до його зупинки, що не дає можливості відобразити вказані відомості у постанові у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП, тому такий відеозапис не може бути належним та допустимим доказом. Аналогічна правова позиція міститься у постановах ВС КАС від 13.02.2020 року у справі №524/9716/16-а та ВС від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17.

В даному випадку до протоколу долучено лазерний диск із декількома відеофайлами, одним з яких зафіксовано рух транспортного засобу «ВАЗ 212140», д.н.з. НОМЕР_1 , однак дане відео не містить ідентифікуючих ознак приладу, за допомогою якого здійснено відеофіксацію, що ставить під сумнів належність і допустимість цього доказу та підтвердження ним обставин саме у цій справі.

Отже, наданий поліцейським із іншого відеореєстратора відеозапис не може бути допустимим доказом у справі. При цьому, поліцейський не був позбавлений можливості зафіксувати правопорушення за допомогою нагрудної камери, однак такою можливістю не скористався.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 15.08.2021 року суд не бере до уваги, позаяк вони двічі викликались до суду судовими повістками для дачі пояснень, вказані судові повістки були завчасно вручені даним особам, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак у судові засідання останні не з`явились, будь яких клопотань, заяв, повідомлень про поважні причини неявки не подали, своїх свідчень не підтвердили..

Розділом І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, передбачено, що обов`язковою первісною стадією огляду на стан сп`яніння є огляд водія на місці зупинки транспортного засобу з допомогою приладу «Драгер», а п.6 розділу ІІ цієї Інструкції вимагає присутності під час такого огляду двох неупереджених свідків; при цьому за п. 22 розділу ІІІ даної Інструкції огляд проведений з порушенням встановлених нею правил, вважається недійсним.

Посилання на ці положення Інструкції захисника суд до уваги не бере, зважаючи на визначений ч.2 ст.266 КУпАП порядок проходження огляду, який має вищу юридичну силу.

Разом з тим, положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 передбачено, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина, з порушення встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних, не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення суд не може вийти за межі вказаного у протоколі складу правопорушення та його кваліфікації, як і не має права збирати інші докази. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення (ч.2 ст.251 КУпАП).

За змістом ч.1 ст.251, ст.252 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо, які орган (посадова особа) оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги докази у справі, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що матеріали справи не дають підстав стверджувати про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом, тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, ст.ст. 284, 291, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба