Справа № 199/9082/21
ПОСТАНОВА

іменем України

16.12.2021 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має посвідчення водія серії НОМЕР_2 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: захисника Вороновської О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2021 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що 03.11.2021 о 23:10 годині у місті Дніпрі по Донецькому шосе, 1-к водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Accent», н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук; неприродна блідість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні, яке відбулося 30.11.2021, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав, пояснив, що він керував автомобілем без жодних ознак наркотичного сп`яніння, вважає, що зупинення його транспортного засобу було безпідставним.

В дане судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи сповіщеним належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в судовій розписці.

Захисник Вороновська О.В. в судовому засіданні просила суд закрити справу відносно ОСОБА_1 за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, та, враховуючи, що ОСОБА_1 не з`явився в дане судове засідання без поважних причин, визнано можливим розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вислухавши думку захисника, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, визначений вичерпний перелік ознак наркотичного сп`яніння.

Тобто, виходячи з «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», підставою для огляду водія на стан наркотичного сп`яніння є наявність відповідних ознак сп`яніння, які визначені вказаною Інструкцією.

В той же час, як слідує з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який долучений до матеріалів справи та переглянутий в судовому засіданні, працівник поліції в присутності свідків не оголошує ознак наркотичного сп`яніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. З відеозапису слідує, що водій на протязі всього часу відеозапису адекватно спілкується з працівниками поліції, відповідаючи на всі їх запитання, а тому не зрозуміло, яким чином працівником поліції виявлено такі ознаки, як порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці, адже зауважень з цього приводу та оголошення цих ознак працівник поліції не здійснює.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені працівником поліції під час складання адміністративного матеріалу, викликалися до суду з метою їх безпосереднього допиту судом та учасниками судового провадження, проте в судове засідання свідки не з`явилися без поважних причин.

З досліджених письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідує, що свідкам ознаки наркотичного сп`яніння у водія не оголошувалися, пояснення свідків не містять будь-яких відомостей щодо ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у водія ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається з долученого до справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, відеозапис здійснювався фрагментарно, з перериваннями та навіть з відключенням звуку запису в певний момент спілкування поліцейського з водієм. Досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейського складається з чотирьох окремих записів спілкування з водієм та оформлення процесуальних документів.

Зокрема, на фрагменті відеозапису працівник поліції говорить про те, що він не може стверджувати того, що водій ОСОБА_1 перебуває в стані будь-якого сп`янінні, далі на відеозапису періодично вимикається звук. При цьому, через відсутність безперервності відеозапису неможливо з`ясувати, які саме ознаки сп`яніння виявлені у водія.

У зв`язку з наявністю переривання відеозапису також слід зазначити, що відповідно до п. 4 розділу 2 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Згідно «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються:

1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу;

2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб;

3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису;

4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції;

5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.

Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.

Оскільки доданий до протоколу про адміністративне правопорушення диск з записом з нагрудної камери поліцейського не містить безперервності ведення відеозйомки, слід констатувати, що такий запис зроблений з порушенням вимог п. 4 розділу 2 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за № 1026, що тягне за собою визнання такого доказу недопустимим.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.112002 неодноразово вказував, що, оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Оскільки досліджені в суді пояснення свідків не містять відомостей щодо ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , а з дослідженого відеозапису, який вівся з перервами, слідує, що в присутності свідків такі ознаки працівником поліції не встановлювалися та не оголошувалися, відповідно в справі відсутні докази, які поза розумним сумнівом могли б підтвердити те, що водій ОСОБА_1 перебував з ознаками наркотичного сп`яніння, а через відсутність даних відомостей, відповідно неможливо підтвердити наявність тих ознак сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та, таким чином, перевірити обґрунтованість тверджень співробітників поліції щодо наявності підстав для проходження водієм відповідного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і, в тому числі, на правовій презумпції, закріпленої в статті 62 Конституції України, - презумпції невинуватості особи.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, у своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 Європейський Суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), слід виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко