Справа№ 431/2860/21
Провадження 3/431/358/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

16 вересня 2021 року. Старобільський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Пелиха О.О.,

за участю секретаря Бітарової В.О.,

за участю представника Східної

митниці Держмитслужби Сорокіна Л.В.,

особи щодо якої складено протокол

про порушення митних правил ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 адвоката Тарасова Д.С.,

розглянувши у режимі відеоконференції з Рубіжанським міським судом Луганської області, справу про порушення митних правил, яка надійшла з Східної митниці Держмитслужби у відношенні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, інваліда 3 групи, пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 26.05.2020, податковий код: НОМЕР_1 за ст. 472 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 24/70200/21 від 20.05.2021 року стосовно ОСОБА_1 , слідує, що 03.02.2021 року о 12:50 годині в зону митного контролю митного поста "Мілове" Схіної митниці Держмитслужи з Російської Федерації на територію України в`їхав вантажний транспортний засіб Форд Транзит, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 що слідував по смузі руху «червоний коридор» з двома пасажирами, громадянами України. Після проведення письмового декларування та усного опитування по графам митної декларації громадянин ОСОБА_1 заявив письмово в митній декларації, що переміщує шампура металеві в кількості 5 упаковок, загальною вартістю 10 000 рублів Росії. Задекларовані шампура металеві були схожі на клинки фехтувальні з різьбовою ручкою, що мають ознаки холодної зброї, про що було повідомлено в порядку ст. 558 МКУкраїни у відділення поліції №2 (смт Мілове) Старобільського РУП ГУНП в Луганській області за повідомленням про протиправне діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Також з протоколу про порушення митних правил № 24/70200/21 від 20.05.2021 року слідує, що 31.03.2021 року слідчим СВ відділення поліції №2 РУП було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000007 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, оскільки згідно висновку експертизи Луганського НДЕКЦ, вказані клинки не відносяться до холодної зброї а є частиною спортивного інвентарю, а саме штабами до спортивних шабель. Відповідно до ухвали Міловського районного суду від 28.04.2021 року вказані шаблі було повернуто громадянину ОСОБА_1 . Враховуючи, що переміщувані через митний кордон України ОСОБА_1 товари не є шампурами металевими, а є штабами до спортивних шабель загальною кількістю 500 штук вагою 86,7 кг., 03.02.2021 року ОСОБА_1 не заявив митному органу за встановленою формою точні та достовірні відомості щодо найменування або назви товару та його кількості, який підлягав обов`язковому декларуванню у разі їх переміщення через митний кордон України. Зі слів власника загальна вартість вищевказаного товару становить 100200 рублів Російської Федерації, за курсом НБУ на 03.02.2021 року становить 37150 гривень.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ознаками ст. 472 МК України.

Представник Східної митниці Держмитслужби Сорокін Л.М. просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України та застосувати відповідне стягнення та накласти штраф.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Тарасов Д.С., у судовому засіданні зазначив, що у протоколі про порушення митних правил № 24/70200/21 від 20.05.2021 року складеному стосовно ОСОБА_1 , невірно зазначені предмети, що переміщувались ОСОБА_1 , через митний кордон України, а саме вказано, що він переміщував штаби для спортивних шабель загальною кількість 500 штук та вагою 86,3 кг., тоді як фактично він переміщував (як встановлено в ході експертизи) вони є частинами спортивного інвентарю, а саме штабами до спортивних шабель та шпаг, виготовлені саморобним способом з використанням промислового обладнання, які в подальшому здирався переробити на шампура та продати з метою отримання прибутку .

Крім того, зазначив, що під час складання протоколу про порушення митних правил було порушено право ОСОБА_1 на захист. Вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які поза розум ним сумнівом доводять вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ст. 472 МК України, а тому просив суд провадження за ст. 472 МК України закрити.

ОСОБА_1 у суді дотримався такої ж позиції як його представник.

Представник митниці Східної митниці Держмитслужби Гнилобоков Р.В. в судовому засіданні пояснював, що на його думку, помилка, на яку вказує адвокат Тарасов Д.С. не є значною, та такою, що може стати на заваді при притягненни ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил.

Головний державний інспектор Східної митниці Держмитслужби Літвін О.В. в судовому засіданні не зміг пояснити суду, чому сталася помилка у протоколі про порушення митних правил, а саме зазначено, що ОСОБА_1 переміщував металеві штабаи до спортивних шабель, тоді як фактично переміщувались штаби для спортивних шабель виготовлені саморобним способом з використанням промислового обладнання, та зазначив, що ОСОБА_1 сам не розумів які предмети переміщує. Захисника під час складання протоколу про порушення митних правил не було.

Експерт спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби Сорокіна І.В. в судовому засіданні, повідомила, що здійснювала дослідження шабель на підставі постанови Східної митниці Держмитслужби, в якій не було зазначено, що штаби для шпаг виконані саморобним способом.

Експерти Луганського науково дослідного експертно криміналістичного центру ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в судовому засіданні пояснили, що предметом дослідження були металеві предмети, зовні схожі на заготівки для фехтувальної шпаги у кількості 100 штук, як встановлено за результатами дослідження надані предмети до категорії холодної зброї не відносяться, є частинами спортивного інвентарю, , а саме штабами до спортивних шабель, виготовлені саморобним способом з використанням промислового обладнання.

31.03.2021 року постановою слідчого СВ відділення поліції №2 Старобільського РУП ГУНП в Луганській області, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000007 від 03.02.2021 року закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Міловського районного суду від 28.04.2021 року було скасовано арешт майна ОСОБА_1 та повернуто останньому заготівки для шпаг в кількості 500 штук, оскільки кримінальне провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно закрито.

В судовому засіданні ОСОБА_1 у якості доказу надав зразок шампура, виготовленого із штабелю, який він переміщував.

У загальнодоступному інтернет ресурсі наявна інформація про можливість виготовлення із шпаг та шабель, рапір, шампурів, у зв`язку з чим позиція ОСОБА_1 заслуговує на увагу .

Враховуючи, що у протоколі про порушення митних правил № 24/70200/21 від 20.05.2021 року невірно вказано предмети, що переміщував ОСОБА_1 , складений щодо нього протокол не може бути доказом по справі, такий висновок узгоджується з практикою ЄСПЛ. У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого. Відповідно до «Доктрини плодів отруєного дерева» якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

Тобто, для наявності у діях особи об`єктивної сторони складу даного адміністративного правопорушення, необхідно наявність заповненої ним митної декларації, в якій особою не було заявлено точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, що переміщуються.

Відповідно до вимог ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 472 МК України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

За змістом цього Закону такі дії вчиняються винною особою умисно чи з необережності.

Згідно зі ст.257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При цьому підпункти « а, б, г, д» п.5 ст. 257 Митного Кодексу вказують на те, що декларант зобов`язаний вносити до митної декларації точні відомості про товари, їх найменування, код товару з УКТЗЕД, кількість, торгівельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.

Згідно зі ст.268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання не тягне за собою застосування санкцій. Водночас ст.460 МК України встановлено, що допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Диспозицією ст.472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. Таким чином, відповідальність за ст.472 МК України настає у випадку, коли особі відомі всі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, та встановлено у суді, ОСОБА_1 під час перетину митного кордону України, заявив письмово у митній декларації, що переміщує шампура металеві в кількості 5 упаковок, загальною вартістю 10 000 рублів Росії (а.с. 9).

Згідно висновку експерта Луганського науково дослідного експертно криміналістичного центру від 19.02.2021 № СЕ -19/113-21/1781-хз надані на дослідження предмети в кількості 100 штук до категорії холодної зброї не відносяться, є частинами спортивного інвентарю, а саме штабами до спортивних шабель, виготовлені саморобним способом з використанням промислового обладнання (а.с.31-35).

Згідно висновку експерта Луганського науково дослідного експертно криміналістичного центру від 22.02.2021 № СЕ-19/113-21/1790-хз надані на дослідження предмети в кількості 100 штук до категорії холодної зброї не відносяться, є частинами спортивного інвентарю, а саме штабами до спортивних шабель, виготовлені саморобним способом з використанням промислового обладнання (а.с.36-38).

Згідно висновку експерта Луганського науково дослідного експертно криміналістичного центру від 19.02.2021 № СЕ-19/113-21/1793-хз надані на дослідження предмети в кількості 100 штук до категорії холодної зброї не відносяться, є частинами спортивного інвентарю, а саме штабами до спортивних шабель, виготовлені саморобним способом з використанням промислового обладнання (а.с.39-41).

Згідно висновку експерта Луганського науково дослідного експертно криміналістичного центру від 22.02.2021 № СЕ-19/113-21/1791-хз надані на дослідження предмети в кількості 100 штук до категорії холодної зброї не відносяться, є частинами спортивного інвентарю, а саме штабами до спортивних шабель, виготовлені саморобним способом з використанням промислового обладнання (а.с. 42-44).

Згідно висновку експерта Луганського науково дослідного експертно криміналістичного центру від 18.02.2021 № СЕ-19/113-21/1777-хз надані на дослідження предмети в кількості 100 штук до категорії холодної зброї не відносяться, є частинами спортивного інвентарю, а саме штабами до спортивних шабель, виготовлені саморобним способом з використанням промислового обладнання (а.с.45-47).

Стосовно порушення права ОСОБА_1 на захист, з протоколу вбачається, що під час складання протколу про порушення митних правил захисник був відсутній, що підтвердили у судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник. Вказаний факт також частково підтвердили співробітники Східної митниці Держмитслужби ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Право на захист передбачено ст. 500 МК України. Відповідно до ч.1, 4 статті 500 МК України захисником є особа, яка в порядку, встановленому законом, уповноважена здійснювати захист прав і законних інтересів особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а у разі необхідності - свідка та надавати їм необхідну юридичну допомогу. Захисник допускається до участі у справі на будь-якій стадії провадження.

Гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ст. 59 Конституції покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки зумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.

Так, у п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами й може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин з іншими суб`єктами права.

Обов`язкок надання можливості особі, яка притягається до адміністративної відповідальності скористатись правовою допомогою, викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.02.2020 (справа № 524/987/16-а) та від 26.05.2020 (справа № 640/16220/16-а).

У протоколі про порушення митних правил № 24/70200/21 від 20.05.2021, складеному щодо ОСОБА_1 не розкрито об`єктивної сторони правопорушення за ст. 472 МК України, не вказано, що переміщувані через митний кордон України ОСОБА_1 предмети виготовлені саморобним способом, а також не зрозуміло в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується. Зокрема, з протоколу про порушення митних правил та інших матеріалів справи взагалі не вбачається, що ОСОБА_1 при заповненні митної декларації навмисно або з необережності були внесені відомості не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Так, суд дійшов висновку, що оскільки предмет правопорушення зазначений у протоколі про порушення митних правил не відноситься до товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню, у разі переміщення через митний кордон України, ОСОБА_1 слідував по смузі руху «червоний коридор», заявив письмово у митній декларації, що переміщує шампура металеві в кількості 5 упаковок по 100 штук, вартістю 10 000 рублів РФ, що відповідало фактичним обставинам, в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Відповідно до ч.1 ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Керуючись ст. 472 , 527, 528 МК України, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 за ст.472 Митного Кодексу України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

Повний текст ухвали виготовлено 21.09.2021 року.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.О. Пелих