"22" грудня 2021 р. Справа № 363/3431/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

06 серпня 2021 року о 00 год. 30 хв. в с. Ст. Петрівці,по вул. К.Святослава 157, ОСОБА_1 керував автомобілем КІА днз. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, різка зміна шкірного покрову обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечив, повідомив, що алкогольних напоїв не вживав, їхав на підробіток вночі, до цього більше доби не відпочивав, а тому дуже хотів спати. Під час поїздки і зупинки в нього сталася сутичка з агресивними невідомими чоловіками, якої він намагався уникнути, здавав назад автомобілем, коли його зупинила поліція. Підтвердив, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Наполягав, що в стані алкогольного сп`яніння не знаходився, а був тільки втомлений.

Захисник Васильєв В.В. в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та клопотав про виклик свідків, зазначених в протоколі.

Не дивлячись на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю досліджених в суді доказів, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 230159 та його копією, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до Вишгородської ЦРЛ від 06.08.2021 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, розпискою ОСОБА_4 , даними відеозйомки з місця події, копією посвідчення водія ОСОБА_1 та витягом з ІПС МВС України «Армор».

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом встановлено, що приводом огляду на стан алкогольного сп`яніння став відчутний від ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, що підтверджується письмовими матеріалами та даними відеозйомки з місця події.

З дослідженої в суді відеозйомки також встановлено, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу на вимогу працівника поліції після виявлення ознак алкогольного сп`яніння від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`янінняза допомогою газоаналізатора Alkotest «Drager» та у медичному закладі протиправно відмовився, коли останній самостійно до медичного закладу не звернувся, докази протилежного суду не надав.

На відео також зафіксовано, що на місці складання протоколу, ОСОБА_1 від його підпису, надання пояснень та отримання копії протоколу відмовився в присутності двох свідків.

На відео чітко зафіксовані як сам ОСОБА_1 так і свідки, зазначені в протоколі, а в матеріалах справи неявні їхні детальні письмові пояснення, які узгоджуються з усіма зібраними доказами, а тому підстав для виклику цих свідків, з огляду на зміст пояснень ОСОБА_1 суд не вбачає.

Відтак суд вважає, що по справі зібрано достатньо доказів для прийняття обґрунтованого рішення й виконання вимог ст.ст. 1, 245, 283 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.

За таких підстав, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вину у тому, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, доведено повністю.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП, пом`якшують або ж обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суд не вбачає.

Правилами дорожнього руху України встановлено, що водій, це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З матеріалів справи вбачається, що 08 листопада 2007 року ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати, щодо нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відноситься до категорій осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника, який щиро покаявся у вчиненому.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, ст. 130, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 454 грн. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя