Справа № 629/3518/21
Номер провадження 3/629/752/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендра Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП,

права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України, роз`яснені, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 254032 ОСОБА_1 27.06.2021 року 07:32 год. в м. Лозова по вул. Павлоградська, 96 керуючи автомобілем ВАЗ 217030 д.н. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 212140 д.н. НОМЕР_2 , який рухався попереду. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення правопорушник ОСОБА_1 свою провину не визнав.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, судом було встановлене наступне.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку (справа № 5-18кс14).

На таку особливість у правозастосуванні орієнтує і Пленум Верховного Суду України у постанові від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

З довідки про результати звернення, складеної Інспектором Лозівської РВП ГУ НП в Харківській області, погодженої заступником начальника з превентивної діяльності Лозівського РВП ГУ НП в Харківській області вбачається, що в ході перевірки встановлено, що де зазначено, що водій ОСОБА_2 , керував автомобілем «ВАЗ 212140», д/н НОМЕР_2 , перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію, водій автомобіля «ВАЗ 217030», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, різко змінив напрямок руху та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 212140». (а.с. 3-4) Тобто з викладеного вбачається, що саме ОСОБА_2 створив аварійну ситуацію, в зв`язку з чим ОСОБА_1 змінив напрямок руху, однак не зміг уникнути зіткнення.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він разом зі своєю донькою рухався на автомобілі «ВАЗ 217030», д/н НОМЕР_1 , попереду нього у правій стороні рухався автомобіль марки «ВАЗ 212140». У подальшому водій останнього автомобіля почав різко змінювати рух та повертати у лівий бік, не увімкнувши лівий поворотник. Унаслідок чого ОСОБА_1 почав зменшувати швидкість та гальмувати, але це не дало бажаного результату та він в`їхав йому своїм автомобілем у задню частину його авто.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 217030 д.н. НОМЕР_1 зіткнувся з автомобілем «ВАЗ 212140» під керуванням ОСОБА_2 . Однак ОСОБА_2 , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію. Це підтверджується як показами водія ОСОБА_1 , показами свідка, довідкою про результати розгляду звернення. (а.с. 3-4, 16, 21)

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі».

На підставі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

П. 1.4 Правил Дорожнього руху передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п. 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

З огляду на викладене, суд не вбачає в діях водія ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху, оскільки він не зобов`язаний був враховувати можливість грубого порушення ПДР іншим водієм; ОСОБА_1 не передбачав, не зобов`язаний був і не мав можливості передбачити, що ОСОБА_2 , перед зміною напрямку руху не переконається що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Відповідно до п. 1.4 ПДР водій ОСОБА_1 вправі був розраховувати, що водій ОСОБА_2 , який рухався попереду нього мав переконатися в безпеці свого маневру.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 7, ст. 124, ст. ст. 245, 251, 254, 256, ч. 1 ст. 247, 279, ст. 283-285 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі № 629/3518/21, провадження №3/629/752/21 у відношенні ОСОБА_1 по ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

На постанову суду може бути подана скарга до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В. Цендра