Провадження № 3/193/199/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 грудня 2021 року смт. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В., при секретарі судового засідання Хомич Н.О., за участі захисника Каправчука В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 9 Криворізького районного управління ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює,

про притягнення до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

18.07.2021 відносно ОСОБА_1 інспектором СР ПП ВП № 9 КРУП ГУНП в Дніпропетровської області ст. лейтенантом поліції Біленко В. В. складено протокол серії БД № 252688, згідно якого водій ОСОБА_1 18.07.2021 о 03 годині 20 хв. в с. Вакулове Софіївського району Дніпропетровської області по вул. І. Франка керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2112 д/н НОМЕР_1 знаходячись по зовнішнім ознакам в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, невнятна мова, нестійка постава) від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Захисник Каправчук В. Л. у судовому засіданні заперечував факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, звернув увагу суду на тому, що він не керував транспортним засобом взагалі, був учасником дорожнього руху лише в якості пішохода. Належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції не надано, таким чином вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим просить суд закрити справу про адміністративне правопорушення .

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, працівниками поліції направлено такі докази, які досліджені під час розгляду справи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД №252688 від 18.07.2021 року, який містить виклад раніше вказаних обставин (а.с.1);

- довідка від 19.07.2021 що видана із бази даних ІПНП «Цунамі» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія НОМЕР_2 від 19.06.2020 (а.с. 3);

- відеозапис оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення (а.с.4).

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, зважаючи на таке.

Виходячи з обставин справи, ОСОБА_1 згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП ставиться у провину те, що він порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху:

- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії;

- учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Згідно з п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до частин 1-3 ст.266 КУпАП визначено, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції підлягають особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Положеннями Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з відповідними ознаками. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Натомість у матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні об`єктивні дані, підтверджені достатніми, безспірними та безсумнівними доказами, які б вказували на факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, що становить у даному випадку обов`язкову ознаку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З долучених доказів, а саме відеозаписів наданих працівниками поліції. Під час демонстанції відео 2021_0718_030711_1, виконаний на відеореєстратор, який вмонтований на передню панель поліцейського автомобіля, з якого вбачається, що у темну пору доби поліцейський автомобіль рухався по грунтовій дорозі, слідуючи за автомобілем ВАЗ, державного номерного знаку вказаного автомобіля взагалі неможливо ідентифікування у зв`язку з його забрудненістю. В подальшому останній автомобіль зупинився на узбіччі з правої сторони, а навпроти (з лівої сторони узбічча) зупинився поліцейський автомобіль. Після зупинки всіх транспортних засобів було вимкнено світло фар, іншого освітлення не було. Знаходячись в такому положенні поліцейський автомобіль, і як наслідок відеореєстратор не мав можливості зафіксувати факт керування даним транспортним засобом саме ОСОБА_1 ..

Допитаний у судовому засіданні працівник поліції ст. лейтенант ОСОБА_2 , після перегляду цього відео пояснив, що справді з нього не вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Ближнє світло фар на патульному автомобілі було вимкнено відразу після зупинки автомобіля ВАЗ 2112, оскіль він разом з напарником розраховували, що було достньо освітлено місце зупинки від вуличного освітлення.

Крім того, з відео 0000000__0108, 0000000_3_0107,0000000__0106, який був виконаний за допомогою бодікамери поліцейського, вбачається, що під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 категорично заперечував керування ним транспортним засобом. Здебільшого ОСОБА_1 під час розмови не виражав у будь-якій формі категоричної відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» чи проходження медичного огляду у медичній установі, увесь час наголошув, що він є пішоходом.

Окрім іншого, під час дослідження записів вчинених за допомогою бодікамери вбачається, що час зафіксований на відео 02 год 37 хв., однак фактичний час подій, що відбувались 18.07.2021 було 03 година 30 хв., таким чином судом встановлено суттєву розбіжність у часі подій (година між фактичним та зафіксований на відео), що є недопустимим та суттєвим порушенням «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Таким чином, в матеріалах адміністративної справи немає жодного доказу керування гр. ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 2112 д/н НОМЕР_1 18.07.2021 р., що позбавляє його статусу водія на момент складання протоколу відносно нього, що в свою чергу є однією з умов притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

Як зазначено у п.19 постанови Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише утому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку відповідними доказами, визначеними ст. 251 КУпАП, для підтвердження чого поліцейський мав надати суду, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо.

На переконання суду саме описання правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом його вчинення, без наявності будь-яких доказів його вчинення.

Враховуючи встановлені обставини, суддя дійшов висновку, що належних та допустимих доказів якіб свідчили про наявність факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 не надано, статусу водія ОСОБА_1 не набув, внаслідок чого він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке ставиться йому в провину, що виключає в його діях склад вказаного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Таким чином із врахуванням того, що перед судом не доведено достатніми і безсумнівними доказами те, що за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебував у статусі водія, суд, витлумачивши усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, вважає не доведеним твердження у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що є підставою до закриття провадження відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав зазначених п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст постанови складено та оголошено 22.12.2021.

Суддя О.В. Томинець