Провадження № 33/4820/18/21
Справа № 684/249/20 Головуюча в 1-й інстанції Галиш І. Б.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Гапонова Є.О., Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Костика О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14 серпня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

За постановою суду, 17.05.2020 року о 08 год. 30 хв. в м. Хмельницький, по вул. Купріна, 52, ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у присутності двох свідків за допомогою приладу Drager ALCOTEST 7510 - 0092/0330 (тест №95 результат 1,54 ‰), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що на передодні зупинки транспортного засобу та проходження тесту, 16.05.2020 року він дійсно вживав алкогольні напої у невеликій кількості на дні народження у свого товариша, проте 17.05.2020 року спиртних напоїв не вживав, а тому добровільно погодився пройти тест. Не погоджується з результатом, оскільки строк дії приладу драгер сплив, він не пройшов калібрування, повірку і перереєстрацію, а тому показав значну похибку у результаті. Відтак уважає, що проведений тест не може розцінюватись як належний та допустимий доказ його винуватості у вчиненні цього адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Костика О.М., на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як убачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 305455 від 17.05.2020 року, з якого слідує, що 17 травня 2020 року о 08 год. 50 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Купріна, 52, ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Стан його сп`яніння, під час керування транспортним засобом, зафіксовано у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, результат якого 1,54 % проміле.

Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується даними роздруківки приладу «Drager Alkotest 7510» від 17.05.2020 року, чек № 95 та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яких вбачається, що ОСОБА_1 було проведено огляд у зв`язку з виявленими ознаками (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук) проба позитивна, результат обстеження 1,54 %, з яким ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його власноручний підпис у акті. (а.с. 3,4).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідує, що ОСОБА_1 , в їх присутності, погодився, на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер". Результат тесту показав 1,54 % проміле, з яким ОСОБА_1 погодився.

З показань ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції слідує, що у вказаний день та час, його було зупинено працівниками поліції, у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху пересік суцільну смугу. Після чого працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, результат якого 1,54 % проміле. Визнав, що на передодні вживав спиртне, але вважає, що в цей день був тверезим, тому результати тесту є недостовірними.

З дослідженого апеляційним судом відеозапису з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_4 на місці зупинки, у присутності свідків, пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння результат 1,54% проміле, будь-яких заперечень щодо такого результату не висловлював.

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про пропущений міжкалібровий інтервал Драгера та сплив строку його дії, у зв`язку з чим результати тесту не можуть бути прийняті до уваги, спростовується наступним.

З матеріалів справи убачається, що на виконання запиту апеляційного суд Департаментом УПП в Хмельницькій області надіслано належним чином завірені копії документів засобу вимірювальної техніки, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку, державну реєстрацію технічного приладу газоаналізатор, які були долучені до матеріалів справи та їм надано оцінку судом першої та апеляційної інстанції, будь-яких порушень щодо застосування вказаного технічного засобу не виявлено.

Так, з даних свідоцтва про повірку №12-01/0896, газоаналізатора Alkotest 7510, виробник Drager Safety AG & Co, KGaA, Німеччина, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, вбачається, що він пройшов повірку 18.03.2020 року, свідоцтво чинне до 18.03.2021 року.

Згідно сертифікату відповідності вимірювальної техніки затвердженому типу серії № UA.TR.039.645 засвідчується, що ідентифіковані належним чином газоаналізатори Drager Alkotest, які серійно виробляються фірмою «Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, відповідають затвердженому типу, зареєстрованому в Державномуреєстрі засобів вимірювальної техніки за номером 929 від 18.02.2019 року, а також вимогам технічної документації виробника. Міжповірочний інтервал 12 місяців, дійсний до 07.06.2023 року.

Відповідно до декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки № СДІ-0363-ЗВТ газоаналізатор Drager Alcotest 7510 ARLM-0330 відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки.

За інформацією адміністрації КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради апарат Drager Alcotest 7510 у закладі відсутній.

Представлені докази місцевим судом у відповідності до вимог ст. 251 КУпАП визнано належними та допустимими, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, а тому доводи сторони захисту про зворотнє позбавленні підстав.

Інші посилання апеляційної скарги є безпідставними, оскільки підтверджуються дослідженими апеляційним судом матеріалами справи та не спростовують висновків місцевого суду про вчинення цього правопорушення саме ОСОБА_1 , оскільки подія та склад, вчиненого ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи апеляційною інстанцією.

Невизнання ним своєї провини в скоєнні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Істотних порушень при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, на що є посилання в апеляційній скарзі, які б стали підставою для скасування постанови, не виявлено, а відтак, підстав для визнання недопустимими, зазначених апелянтом доказів, не вбачається.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення відповідає вимогам Закону, адміністративне стягнення за це правопорушення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак визначених ст. 22 КУпАП підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и л а :

Постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 14 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша