Справа № 357/9220/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

20 липня 2021 року о 2 годині 08 хвилин, ОСОБА_1 в м. Біла Церква по вул. Івана Мазепи, 85 Д, керував транспортним засобом «ВАЗ 21072», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. На вимогу працівників поліції пройти огляд у визначеному законом порядку в медичному закладі та за допомогою приладу Драгер для визначення стану алкогольного сп`яніння, водій відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 20.07.2021 року його зупинили працівники поліції в зв`язку з тим, що він пересік суцільну лінію дорожньої розмітки. В автомобілі перебували його дівчина та брат, вони їхали додому з м. Тараща, де святкували день народження сина його дівчини. Зазначив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції зупинили його о 20 годині 00 хвилин та повідомили, що підозрюють його в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, він повідомляв працівникам поліції, що спиртні напої не вживав. Працівники поліції запросили двох свідків в присутності яких запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, чому відмовився пояснити не зміг. Працівникам поліції він показував посвідчення водія, яке у нього було на додатку «Дія», чому працівники поліції винесли постанову по ч. 1 ст. 126 КУпАП йому не відомо, однак штраф за дане правопорушення він сплатив. В подальшому зазначив, що він не пам`ятає о котрій годині його зупинили працівники поліції, на вулиці було суттєво темно, можливо і в нічний час, про що його дівчина намагалася домовитися з працівниками поліції він не знає. Не заперечував, що час зазначений на відео, відповідає часу події, що відбулася.

Представник ОСОБА_1 адвокат Даценко К.І. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання, надала до суду доповнення в якому посилається на рішення суддів першої інстанції та практику розгляду Київським апеляційним судом справ про притягнення осіб до відповідальності в порядку ст. 130 КУпАП та в якому просила скасувати протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 321219 та закрити провадження у справі. Крім того, зазначила, що протокол відносно ОСОБА_1 працівниками поліції було складено, що ОСОБА_1 нібито вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП через 18 годин 23 хвилини. Пояснила, що якщо працівники поліції і допустили помилку в даті складання протоколу та працівники поліції протримали ОСОБА_1 6 годин, що позбавило останнього пройти тест на алкогольне сп`яніння. Крім того, зазначила, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», не надали можливості зателефонувати до адвоката, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що не вживав алкогольні напої, що запах алкоголю працівники поліції могли відчути від пасажирів, які перебували в транспортному засобі з ОСОБА_1 , що з відеозапису не вбачається, що у ОСОБА_1 порушення мови, що поведінка не відповідає обстановці, ОСОБА_1 не пропонував працівникам поліції хабар і його поведінка відповідала обстановці. Крім того в матеріалах відсутній акт огляду на стан сп`яніння. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 20 годині 08 хвилин, а протокол складений працівником поліції о 02 годині 31 хвилин, відповідно до відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівника поліції о 02 годині 13 хвилин.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліціїо 02 годині 13 хвилин.20.07.2021 року. Працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 запитують у останнього чи вживав він спиртні напої, дівчина, яка перебувала з останнім намагається домовитися з працівниками поліції, що їх відпустили в зв`язку з чим була попереджена про кримінальну відповідальність. Працівники поліції запросили двох свідків в присутності яких запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у медичному закладі, на що останній відмовився. Працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, однак останній відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження адвоката Даценко К.І. про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та не надали можливості зателефонувати адвокату, спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що працівники поліції в присутності двох свідків пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» або у медичному закладі. Крім того з відеозапису не вбачається, щоб ОСОБА_1 намагався телефонувати адвокату. Про те, що йому потрібен адвокат працівників поліції не повідомляв, та клопотання з цього приводу не заявляв.

Твердження адвоката Даценко К.І. про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 було зупинено о 20 годині 08 хвилин, а протокол складено о 02 годині 31 хвилин, що працівники поліції протримали ОСОБА_1 6 годин 22 хвилини, що позбавило останнього можливості пройти огляд на визначення стану сп`яніння також спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме відповідно до рапорту працівника поліції від 20.07.2021 року вбачається, що під час складання адміністративного протоколу серія ДПР18 № 321219, а саме в графі час вчинення адміністративного правопорушення 20 годин 08 хвилин, час вчинення правопорушення вважати вірним 02 години 08 хвилин. Крім того сам ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що не пам`ятає о котрій годині його зупинили працівники поліції, що на вулиці було вже суттєво темно, можливо і в нічний час. Крім того з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено о 02 годині 08 хвилин. Не заперечував, що час зазначений на відео, відповідає часу події, що відбулася. Тому в судовому засіданні достименно встанолвено, що ОСОБА_1 керував автомобілем о 2 год. 08 хв. та о 2 год. 13 хв. був зупинений працівниками поліції, що підтверджується сукупністю зібраних доказів, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Що стосується посилань сторони захисту на відстутність в матеріалах акту огляду на стан сп`яніння, то вони не грунтуються на вимогах закону, оскільки ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан спяніння.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вислухавши позицію захисника - адвоката Даценко К.І., дослідивши додані до протоколу докази, а саме: рапорт працівника поліції, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 20.07.2021 року о 02 годині 30 хвилин від проходження огляду на стан сп`яніння, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.07.2021 року о 02 годині 20 хвилин, довідку щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія, форми вивода, копію постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначивти, що факт відмови в присутності двох свідків пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, не заперечував в судовому засіданні і сам ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції, передбаченої вказаною статтею, яка діяла на час вчинення адміністративного правопорушення.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяС. І. Дорошенко