26.02.2021 Провадження по справі № 3-зв/940/1/21
Справа № 940/1449/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.02.2021 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Мандзюк С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тетіївського районного суду Київської області Косович Тетяни Петрівни,

встановив:

В провадженні судді Тетіївського районного суду Київської області Косович Т.П. знаходиться справа №940/1449/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

26.02.2021 року через канцелярію суду подано клопотання про відвід судді Тетіївського районного суду Київської області Косович Т.П., мотивоване тим, що суддя Косович Т.П. не надала можливості реалізувати право на захист, а саме відхилила клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, не надала можливості скористатись правом на правову допомогу, чим порушила вимоги Конституції України. Також у клопотанні міститься посилання на те, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки 25.02.2021 року на судовому засіданні суддя Косович Т.П. відмовила у задоволенні клопотання про скерування справи за підсудністю до Сквирського районного суду Київської області, відклала розгляд справи на наступний день, тобто на 26.02.2021 р. Тим самим суддя ОСОБА_2 не додержалась вимог ст. 277-2 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що таким діями суддя Косович Т.П. взяла на себе функції обвинувачення і це викликає сумніви у її неупередженості при розгляді справи.

Тож, вирішуючи порушене питання, слід вказати на таке.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить у собі процесуальних норм, які передбачають для учасників справи можливість заявити відвід судді або самовідвід, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід).

Разом із тим, статтею 1 КУпАП визначено, що завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У пункті 4 рішення Ради - суддів України № 34 від 08.06.2017 року роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Так в силу положень п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, суддя не може брати участь у судовому провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У даному випадку, судді заявлений відвід з метою виключення будь яких сумнівів щодо її неупередженості та об`єктивності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Водночас, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Так, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Зі змісту ст. 6 Конвенції та практики Європейського Суду з прав людини з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «Мікаллеф проти Мальти», п. 93). Європейський Суд з прав людини у своїй практиці проводить відмінність між суб`єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб`єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об`єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (справа «Кіпріану проти Кіпру», п. 118; справа «П`єрсак проти Бельгії», п. 30; справа «Грівз проти Сполученого Королівства», п. 69).

Водночас, згідно ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосудця є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосудця забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У даному випадку, заявлений судді Косович Т.П. є необґрунтованим, оскільки в клопотанні про відвід не наведені будь які конкретні дані, які можуть свідчити про сумніви у її об`єктивності та неупередженості під час розгляду справи та прийняття рішення, а заявлене клопотання за змістом є незгодою із відмовою у задоволенні клопотання про скерування справи за підсудністю до Сквирського районного суду Київської області та стислими строками розгляду справи.

Між тим, відповідно до ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП у справі №940/1449/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З цих мотивів, керуючись ст. ст. 1, 221, 283-284 КУпАП, суддя, -

постановив:

У задоволенні клопотання про відвід судді Косович Т.П. у справі №940/1449/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає згідно рішення Конституційного Суду України № 2-рп/2015 від 31 березня 2015 року.

Суддя Мандзюк С.В.