Провадження 3/557/35/2021
Справа 557/1535/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 139 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №091182 від 18 листопада 2020 року, ОСОБА_1 18 листопада 2020 року о 10 годині 20 хвилин в АДРЕСА_1 , в порушення п. 1.5 Правил дорожнього руху України, навпроти будинку залишив дрова на проїзній частині, чим створив перешкоди для дорожнього руху, не вжив заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла.

Дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 139 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні зазначеного вище правопорушення не визнав та пояснив, що зареєстрований на АДРЕСА_1 , у будинку, який належить його мамі. 18 листопада 2020 року на замовлення останньої привезли та розвантажили дрова. Однак, він при цьому не був присутнім, такі не розвантажував, а приїхав вже пізніше та на прохання матері почав прибирати дрова на подвір`я. Чому протокол склали саме на нього йому не зрозуміло, в той час як поліція була повідомлена про те, що дрова розвантажив його син ОСОБА_2 . Правдивість такого повідомлення ОСОБА_1 піддав сумніву, вказавши на те, що його син вже протягом тривалого часу перебуває за кордоном. При цьому останній зазначив, що коли приїхала поліція, то він різав дрова та прибирав їх на подвір`я, тим самим вживав заходи щодо усунення перешкод, хоча дрова не заважали проїзду.

ОСОБА_1 вказав на неправомірність дій працівників поліції при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки підстав для його складання, з огляду на зазначені вище обставини, не було. Зауважив ОСОБА_1 і на відсутності доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, зокрема зазначивши, що акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі на місці події у присутності свідків не складався і такі не були присутніми під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, а також матеріали справи не містять доказів приналежності дров саме йому, в той час як у будинку матері зареєстровано п`ятеро осіб, а також доказів того, що саме він розвантажив дрова на проїзну частину.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення: є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, що зазначено у ч. 2 ст. 251 КУпАП.

Як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Вирішуючи справу, суддя виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, при ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху України визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

За приписами ч. 1 ст. 139 КУпАП адміністративна відповідальність настає за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №091182 від 18 листопада 2020 року, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України, зокрема те, що останній залишив дрова на проїзній частині, чим створив перешкоди для дорожнього руху, не вжив заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла.

ОСОБА_1 у судовому засіданні категорично заперечив свою вину у вчиненні зазначених вище дій, в тому числі приналежність йому таких дров, а також те, що він здійснив їх розвантаження на проїзну частину.

Водночас матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, на основі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, та винність ОСОБА_1 у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення працівниками поліції до протоколу додано рапорт чергового Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 18 листопада 2020 року, акт обстеження обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 18 листопада 2020 року та фототаблиці до протоколу.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Із рапорта чергового Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області Морозової Н. суддею установлено, що 18 листопада 2020 року о 10 годині 30 хвилин зі служби «102» до Гощанського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що цього ж числа о 10 годині 25 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , односельчанин ОСОБА_2 на проїзній частині розвантажив дрова, що заважає проїзду. Вказана заява зареєстрована в ЄО за №3806 18 листопада 2020 року.

Останній, як ствердив ОСОБА_1 у судовому засіданні, є його сином та на даний час перебуває на роботі за кордоном.

Про те, що ОСОБА_5 є сином ОСОБА_1 вказують в тому числі і дані довідки Тучинської сільської ради Гощанського району Рівненської області від 22 грудня 2020 року за №1599. З даних цієї ж довідки суддею встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані та проживають ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення саме відносно ОСОБА_1 , поліцейським не надано доказів про те, що дрова належать останньому і що такий розвантажив їх на проїзну частину.

Не підтверджуєть вказаних обставин і дані акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 18 листопада 2020 року та фототаблиці до протоколу.

Суддею критично оцінюються дані, зазначені у вказаному акті, оскільки обстеження було розпочато 18 листопада 2020 року об 11 годині 35 хвилин, а завершено 18 листопада 2020 року о 12 годині 00 хвилин поліцейським СРПП №3 Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області Поліщуком В.Є., в той час, як ним же об 11 годині 50 хвилин 18 листопада 2020 року вже був складений протоколом про адімінстратвине правопорушення за ч. 1 ст. 139 КУпАП відносно ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , дані яких занесені до акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому присутність вказаних свідків при оформленні означених матеріалів заперечується ОСОБА_1 , на підтвердження чого останнім надано відповідні відеозаписи, на яких зафіксовано оформлення поліцейським протоколу у відсутності свідків.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються серед іншого показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

З огляду на означене, суддею зауважується на тому, що письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не можуть лягти в основу обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Водночас суддею приймаються до уваги письмові пояснення ОСОБА_6 , які зазначені нею у поданій до суду 22 грудня 2020 року заяві, з приводу того, що її син - ОСОБА_1 та внук ОСОБА_5 18 листопада 2020 року, коли привезли дрова, не перебували за адресою по АДРЕСА_1 .

За вказаних обставин, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Враховуючи вказані обставини суддя вважає, що законність складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії працівників поліції щодо збирання інших доказів у справі, викликають розумні сумніви в їх законності, що виключає можливість визнання цього протоколу та наданих до нього документів, як допустимих та достовірних доказів у справі.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, зокрема, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні належними та допустимими доказами не доведена, а обставини зазначені в протоколі не підтверджені.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, суддя дійшла висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В. Оленич