Провадження № 3/161/104/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 01 лютого 2021 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Плахтій І.Б., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,

-за ст.173, 185, ч.ч.1,2 ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №217039 від 12.11.2020, 12.11.2020 близько 01 год. 40 хв. у м. Луцьк по вул. Кравчука, 34, а саме у дворі будинку поблизу дитячого майданчика гр. ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; поведінка, що не відповідає обстановці) висловлювався нецензурною лайкою до працівників поліції, що чули перехожі, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, що кваліфіковано за ст.173 КУпАП.

Окрім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №217039 від 12.11.2020, 12.11.2020 близько 01 год. 40 хв. у м. Луцьк по вул. Кравчука, 34, а саме у дворі будинку поблизу дитячого майданчика гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в збудженому та агресивному стані, викликаючи підозру у працівників поліції, із неадекватною поведінкою грубо та неадекватно висловлювався в сторону працівників поліції при цьому не виконував законних вимог працівників поліції та намагався вчинити бійку, що кваліфіковано за ст.185 КУпАП.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №217391 від 12.11.2020, 12.11.2020 о 00 год. 59 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Луцьку біля будинку №34 по вул.. Кравчука перебував у громадському місці без засобів індивідуального захисту, а саме був без маски та не мав при собі документів, що посвідчують його особу, чим порушив вимоги постанови КМУ №641 від 22.07.2020 (п.10 пп.1 та 2), що кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що подія відбулась о 01 год. 30 хв. 12.11.2020. В ту ніч він йшов був в гостях у знайомого, вийшов з під`їзду, коли помітив, що його двоє товаришів вели перепалку з поліцейськими, одного з них поліцейські повалили на землю. Додає, що його знайомий вийшов з під`їзду і підкурив цигарку, через що до нього підійшли поліцейські і сказали, що він порушує порядок і повинен сплатити штраф. Сам ОСОБА_1 наголошує, що вийшов на вулицю без верхнього одягу, бо почув крики. Вказує, що в нього виникли запитання, оскільки в одного товариша було подерте обличчя, щодо обох них було застосовано сльозогінний газ. Пояснює, що його та двох його товаришів забрали у міськвідділ на вул. Грибоєдова. Наполягає, що жодних хуліганських дій не вчиняв.

Також ОСОБА_1 надав суду для приєднання до матеріалів справи диск з відеозаписами з мобільного телефона, довідки з фіксацією тілесних ушкоджень, отриманих в ході затримання, та нанесених, зі слів ОСОБА_1 , працівниками поліції, а також письмові особисті пояснення щодо обставин справи.

Заслухавши усні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши наявні матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повинне і об`єктивне з`ясування всіх обставин у справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так, відповідальність за ст.173 КУпАП передбачена за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадське місце - це місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони, тобто сама по собі вулиця, двір не є громадським місцем.

Крім того, за змістом диспозиції ст. 173 КУпАП, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони, яка є складовою правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. Тобто, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

З досліджених судом відеозаписів судом встановлено, що нагрудними відеокамерами поліцейських не зафіксовано факт нецензурного висловлювання ОСОБА_1 в сторону працівників поліції.

Зокрема в матеріалах справи відсутні пояснення свідків події, так само як про свідків не зазначено і у самому протоколі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, згідно ст. 185 КУпАП і роз`ясненнями, даними в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 р. N 8 (зі змінами, внесеними постановою від 3 грудня 1997 р. N 12) "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", передбачений зазначеною статтею склад правопорушення наявний, якщо не виконуються законні розпорядження або вимога працівника поліції чи іншої названої в цій статті особи, що бере участь в охороні громадського порядку, тобто такі, що ґрунтуються на законі і пред`явлені при виконанні зазначеними особами обов`язків по охороні громадського порядку.

Відповідно до тлумачення положення вищевказаної норми Конституційним Судом України у рішенні №10-рп/2011 від 11.10.2011, злісна непокора - таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

З протоколу про адміністративне правопорушення не видається за можливе встановити, яку саме вимогу та який саме працівник поліції висловлював ОСОБА_1 , в чому вона полягала, та які саме дії вимагалось припинити, зокрема в чому полягала їх незаконність.

З досліджених судом відеозаписів, судом не встановлено також наполегливого, неодноразового повторення законних вимог працівників поліції ОСОБА_1 , відмову останнього від виконання (зокрема в зухвалій формі) такого типу вимог. Натомість протягом усього відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 спілкується з працівниками поліції у виключно ввічливій формі, запитує та відповідає на поставлені запитання. Намагання ОСОБА_1 вчинити бійку також не підтверджується матеріалами справи.

В матеріалах справи відсутні пояснення свідків події, так само як про свідків не зазначено і у самому протоколі про адміністративне правопорушення.

В частині порушення ОСОБА_1 вимог ст.44-3 КУпАП, суд вважає за необхідне наголосити на наступному.

Як вказує ОСОБА_1 у своїх усних поясненнях в судовому засіданні, він вийшов у двір будинку без верхнього одягу (куртки), оскільки почув крики. Маски при собі у нього також не було, так само як і документу, що посвідчує особу. Після описаних вище подій його було затримано та доставлено до міськвідділу поліції, верхній одяг взяти з собою дозволено не було.

Відповідно до пп.1-2 п.10 постанови Кабінету міністрів України №641 в редакції, що діяла на час складання адміністративних матеріалів, на період карантину заборонялося перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно , та перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Як вбачається з відеозаписів та протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебував без маски та документів, що посвідчують особу, біля будинку №34 по вул. Кравчука у м. Луцьк. Двір будинку, не може вважатися громадським місцем в контексті положень пп.1 п.10 Постанови КМУ №641, а тому перебування ОСОБА_1 у вказаному місці без маски не може розцінюватися як порушення вимог вказаної вимоги підзаконного акту.

Факт відсутності у ОСОБА_1 документів, що посвідчують особу був виявлений не на місці, вказаному у протоколі (м. Луцьк, вул. Кравчука, двір будинку №34), а у відділі поліції, під час встановлення особи затриманого. Окрім того на відеозаписах, що містяться в матеріалах справи, зафіксовано, що ОСОБА_1 був затриманий без верхнього одягу, одягнений лише в спортивні штани, кофту та кросівки, що підтверджується також протоколом затримання.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку проте, що наявність чи відсутність при ОСОБА_1 у момент перевірки документів, що посвідчують особу не залежало від волі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 наявна умисел, а відтак і вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Отже, встановлюючи відповідно до ст. 251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що докази вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185, 44-3 КУпАП, у справі відсутні.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в діях останнього складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 284 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 185, ст. 173, ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій