ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 951/439/21Головуючий у 1-й інстанції Чорний І.А.
Провадження № 33/817/465/21 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, 23.05.2021 року близько 03:46 год. на автодорозі Козова-Ішків водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager 6820 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ставить питання про скасування вищевказаної постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2021 року та закриття провадження у справі.

Вважає, що судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням усіх фактичних обставин справи, що потягнуло необґрунтоване, надто суворе адміністративне стягнення за вчинене правопорушення.

Вказує, що розгляд справи судом першої інстанції проводився без його участі, і суд не повідомив належним чином про час та дату розгляду справи.

Стверджує, що відеозаписи, які долучені до матеріалів справи не можуть бути належними доказами, оскільки на них відсутня інформація про дату та час проведення фіксації.

Вважає, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року, оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння повинен був проводитись за участі двох свідків.

Просить скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2021 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки не приймав участі в розгляді даної справи судом.

Апелянт ОСОБА_2 та його захисник Процик П.Б. в судове засідання призначене на 20 серпня 2021 року не з`явилися та не повідомила суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлялися апеляційним судом про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скарг та їзахисника.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Як слідує з матеріалів провадження, розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В матеріалах справи наявні відомості про направлення копії судового рішення, постановленого 08 червня 2021 року, ОСОБА_2 , однак інформація про отримання ним цього рішення відсутня.

Натомість, з матеріалів справи слідує, що адвокат Процик П.Б., з яким ОСОБА_2 уклав угоду про надання парової допомоги, ознайомився із судовим рішенням 01 липня 2021 року.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_2 26.07.2021 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_2 з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 465241, 23 травня 2021 року близько 03:46 год. на автодорозі Козова-Ішків водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Dacia Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager 6820 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції, із якого вбачається факт керування ОСОБА_2 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які працівниками поліції були йому названі, а також його категорична відмова, на вимогу працівників поліції, від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з приписів вказаної правової норми, при проведенні поліцейським огляду на стан сп`яніння, за умови відеофіксації цього процесу, присутність свідків не є обов`язковою.

Тому, доводи апелянта про порушення працівниками поліції вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі з мотивів відсутності свідків під час процесуального оформлення правопорушення є безпідставними.

Окрім того, відеоматеріалами, які були предметом дослідження суду першої інстанції, підтверджується, що процес фіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 проводився за участі двох свідків, відомості про яких зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про недопустимість як доказу відеозапису з нагрудних камер поліцейських, вважаю безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу не містять доводів, які можуть поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.

Доводи апелянта стосовно того, що судом не було належно повідомлено про час і місце розгляду справи є безпідставними і спростовуються підписом ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення, де чітко вказано час та місце розгляду справи судом першої інстанції.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним

Докази, на яких базується висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є належними та допустимими, які отриманні у передбачений законом спосіб, у тому числі у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Козівського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2021 року відносно ОСОБА_2 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2021 року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя