Номер провадження: 33/813/1129/21
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Тищенко М.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 27 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 27 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2021 року, що складає 454 гривні.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду,ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій вказує, що районний суд дійшов хибного висновку щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів керування ним транспортним засобом у зазначений у протоколі час, оскільки свідки події відсутні, а відеозаписи не містять інформації про керування ним транспортним засобом. Посилання поліцейського на не ввімкнення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, при керуванні транспортним засобом у темну пору доби фар не підтверджується доказами, адже адміністративні матеріали з цього приводу не складалися та до суду не надавались. Апелянт наголошує, що у даному випадку суб`єктом адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути лише особа, яка керувала транспортним засобом, тобто водій у розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху, яким він не був у момент вказаний у протоколі, так як не керував транспортним засобом, а просто сидів за кермом.

Також, апелянт вказує, що матеріали справи не містять належних доказів знаходження його у стані алкогольного сп`яніння, а саме акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Апелянт зазначає про порушення поліцейськими процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, що регламентована ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС і МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735. Матеріали справи не містять жодного доказу законності підстави зупинки транспортного засобу та наявності підстав для проведення огляду на стан сп`яніння. Поліцейський зазначив у протоколі ознаки алкогольного сп`яніння, які не відповідають встановленим, наприклад «почервоніння очей», тобто безпідставно вважав, що у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є ознаки саме алкогольного сп`яніння, а це свідчить про відсутність підстав для проведення такого огляду. Також, апелянт посилається на відсутність в матеріалах справи доказів, що Drager 7510 є технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держстандартом. Апелянт зазначає, що на відео видно, що поліцейський не проінформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу, що призвело до неможливості пройти огляд з першого разу самостійно. Апелянт вказує, що з відео та змісту протоколу вбачається, що свідки події відсутні, що є порушенням п. 6 розділу ІІ Інструкції, відповідно до якого огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Поміж іншого апелянт зазначає, що вказане ним у поясненнях до суду та протоколі про його згоду із протоколом було написано під диктову судді та працівників поліції, без роз`яснення йому наслідків вказаних дій, з метою безпідставного, свавільного притягнення його до адміністративної відповідальності.

За таких обставин скаржник в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 27 липня 2021 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання суду апеляційної інстанції скаржник не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином завчасно, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не подавав, у зв`язку з чим в порядку ст. 268 КУпАП апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши уважно матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з підстав, зазначених у цій постанові.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які повно досліджені та належно оцінені судом першої інстанції, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для зміни оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №064034 від 11.06.2021 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 11 червня 2021 року о 00 год. 54 хв., в м. Одеса по вул. Академіка Глушка, керував автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», номерний знак НОМЕР_1 , в темну пору доби не ввімкнув ближнє світло фар, під час спілкування було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора марки Drager 7510, тест № 335, результат огляду становив: 2.42 %о. Подія реєструвалася на портативний відеореєстратор 1022. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. В даному протоколі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення вказав на форс-мажор та зазначив, що з протоколом згоден;

-роздруківка (чек) газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», прилад № ARLM-0437, принтер № ARMC-0555, з якого встановлено проведення 11.06.2021 року о 01 год. 02 хв. огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , тест № 335, результат огляду склав: 2.42 %о;

-відео з портативного відео реєстратора 1022, що записаний на ком пакт-диск та доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що в м. Одесі по вул. Ак. Глушко, 28, 11 червня 2021 року о 00 год. 54 хв. через не увімкнення ближнього світла фар співробітники поліції зупинили ОСОБА_1 , після чого співробітники поліції запідозрили, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки у останнього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння. На запитання поліцейського, чому керує без світла фар, ОСОБА_1 зазначив, що забув. Також з відео вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що перебував за кермом, а саме він їхав допомогти товаришу, вказував, що днем вживав пиво. Співробітники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти тест на газоаналізаторі Drager, водій погодився, після чого поліцейський надав на вибір трубку та надав можливість водію переконатися, що така трубка герметично запакована, поліцейський роз`яснив порядок продування в трубку Drager, результат огляду склав 2.42 %о. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення водій виявив бажання проїхати до медичного закладу, проте надалі водій відмовився від огляду в закладі охорони здоров`я, чим погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, що був проведений на місці зупинки. ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, датою, часом та місцем розгляду справи, особі надано копію протоколу про адміністративне правопорушення, особі запропоновано надати в протоколі свої пояснення, надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом.

До матеріалів справи також додано пам`ятку про процесуальні права та обов`язки особи, що притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до якої в суді першої інстанції 27.07.2021 року ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що останній власноручно розписався.

Згідно письмових пояснень, наданих 27.07.2021 року в суді першої інстанції, ОСОБА_1 погодився з протоколом, про що останній власноручно розписався.

За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Твердження апелянта, що він у час, який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, що розглядається в суді, не керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки такі покази спростовуються відеозаписом подій, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував поліцейським, що був за кермом, автомобіля, який рухався, та вказав, що був вимушений виїхати на прохання свого товариша, який потребував його допомоги.

Щодо доводів апелянта про відсутність акту огляду на стан сп`яніння слід зазначити, що такі доводи не є підставою для закриття провадження в справі за п. 1.ч. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Слід зазначити, Законом України від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни в КУпАП, зокрема до ст. 266 цього Кодексу, що набрали чинності 17.03.2021 року.

Приписи ст. 266 КУпАП, в редакції закону на час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , передбачають, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також, у своїх діях під час складання матеріалів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейські крім положень КУпАП, зокрема ст. 266 КУпАП, також керуються Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція від 09.11.2015 року), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок від 17.12.2008 року), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція від 07.11.2015 року).

Вказані підзаконні нормативно-правові акти прийняті та затверджені з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності уповноважених посадових осіб на складання протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема працівників патрульної поліції, при цьому положення КУпАП мають вищу юридичну силу щодо цих актів.

Твердження сторони захисту про порушення поліцейськими процедури огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом відхиляються, оскільки вони повністю спростовуються дослідженим в суді апеляційної інстанції відеозаписом, з якого чітко вбачається як ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Фактичні обставини огляду, підстави, та процедура його проведення, повністю узгоджуються з вимогами закону.

Дані відеозапису з портативної відеокамери інспектора поліції достатньо повно відображають обставини, зазначені в адміністративному протоколі, в тому числі проведення огляду водія, узгоджуються із ними і не викликають суперечностей у їх відповідності фактичним обставинам справи.

З відеозапису подій, що міститься в матеріалах справи, чітко вбачається, що поліцейські зупини транспортний засіб ОСОБА_1 через не увімкнення останнім ближнього світла фар у темну пору доби та під час спілкування поліцейськими мали підстави вважати, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано проти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Drager. При цьому поліцейські надали можливість особі переконатися у герметичності пакування трубки газоаналізатора, роз`яснили процедури продування в дану трубку.

Слід зазначити, що редакція статті 266 КУпАП, що чинна з 17.03.2021 року, наразі не вимагає безумовної присутності свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння. У присутності двох свідків такий огляд проводиться лише в разі неможливості застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису.

В даному випадку подія повністю фіксувалась на портативний відео реєстратор 1022, та відео з якого долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 5 Розділу 2 Інструкції від 09.11.2015 року перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Між тим, як встановленого з відеозапису подій, жодних вимог про надання вказаних вище документів на ознайомлення від ОСОБА_1 працівникам поліції не поступало, заперечень щодо використання приладу Drager ОСОБА_1 не виказував.

Інструкція від 07.11.2015 року не вимагає від поліцейських долучати до матеріалів адміністративної справи свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, сертифікат відповідності, дозвіл на застосування приладу Drager.

Між тим, інформація про виданий сертифікат відповідності приладу Drager 7510 є відкритою та загальнодоступною в мережі Інтернет, зокрема на сайті Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками зазначено, що Технічним регламентом щодо медичних виробів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2013 року № 753 (далі Технічний регламент), встановлені вимоги, які поширюються на медичні вироби та допоміжні засоби до них, а також встановлюють умови введення їх в обіг та/або експлуатацію і проведення процедури оцінки відповідності. Відповідно до наказу МОЗ України від 10.02.2017 року № 122 «Про затвердження Порядку ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг, форми повідомлень, переліку відомостей, які зберігаються в ньому, та режиму доступу до них», Держлікслужба здійснює ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг. У Реєстрі осіб наявна інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest». Пунктом 41 Технічного регламенту визначено, що орган з оцінки відповідності інформує, зокрема, Держлікслужбу про всі видані, змінені, доповнені, тимчасово припинені, відкликані або відхилені сертифікати відповідності. До Держлікслужби надійшла інформація від органу з оцінки відповідності ДП «Український медичний центр сертифікації» про виданий сертифікат відповідності від 08.06.2018 № UA.TR.039.645 уповноваженому представнику ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл» на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема Газоаналізатор Drager Alcotest 7510 (відповідає EN 15964), код за каталогом: 83 19 700, виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA, Germany.

Таким чином, будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції від 09.11.2015 року при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є не обґрунтованими.

Крім того, вказуючи про порушення співробітниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апелянт не надає до суду доказів про звернення зі скаргами на дії поліцейських до компетентних органів, що дає підстави суду вважати такі посилання апеляційної скарги як спроби апелянта уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

До посилань апелянта, що вказане ним у поясненнях до суду та протоколі про його згоду із протоколом було написано під диктову судді та працівників поліції, без роз`яснення йому наслідків вказаних дій, апеляційний суд ставиться критично, оскільки такі доводи апеляційної скарги не знайшли свого документального підтвердження у ході апеляційного розгляду. Разом з тим, ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та в суді першої інстанції було роз`ясненні положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить його підпис в даному протоколі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки особи, що притягується до адміністративної відповідальності від 27.07.2021 року.

Між тим, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

На підставі викладеного й керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 27 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе