Справа № 454/2050/21 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 33/811/1553/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді Белени А.В.

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

представника адвоката Матвійчук Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Матвійчук Г.М. на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 14 вересня 2021 року,

встановив :

Постановою судді Сокальського районного суду Львівської області від 14 вересня 2021 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 11 червня 2021 року близько 03.55год. по вул.Св. Петра і Павла,5 в м.Сокаль Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford Focus C-Max» р.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

На постанову судді представник ОСОБА_1 адвокат Матвійчук Г.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Сокальського районного суду Львівської області від 14 вересня 2021 року; постанову судді скасувати та прийняти нову за результатами розгляду справи.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 14 вересня 2021 року, апелянт мотивує тим, що розгляд справи відбувся у її відсутності та ОСОБА_1 , а копію оскаржуваного рішення отримали лише 24.09.21.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, винесеною за неповного з`ясування судом всіх фактичних обставин справи та за неправильної оцінки судом доказів у справі, яких було недостатньо з огляду на те, що одним із доказів є пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а таких ОСОБА_1 не надавав. Вважає, що працівниками поліції було порушено Іструкцію щодо проведення огляду на стан сп`яніння, та такий огляд проведено з порушенням ст. 266 КУпАП. Крім того, зазначає, що Драгер Алкотест 6810 не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, а відтак такий огляд вважається недійсним. Крім того, чек алкотестеру та Акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не підписував. Також апелянт зазначає те, що суд першої інстанції, не дивлячись на те, що було подано клопотання про відкладення розгляду справи, розглянув таку у відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Заслухавши пояснення та думку ОСОБА_1 , підтриману його представником адвокатом Матвійчук Г.М., які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №105468 від 11 червня 2021 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; роздруківкоюз приладу «Драгер», згідно якого встановлено у ОСОБА_1 наявний вміст алкоголю 1,94 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 червня 2021 року; постановами про накладення адміністративних стягнень по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі; відеозаписом та іншими матеріалами справи.

Що стосується доводів апелянта щодо порушення проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, то такі апеляційний суд вважає безпідставними з наступних підстав.

Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

А тому, на переконання апеляційного суду, з наданих суду матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того, апеляційним судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Що стосується доводів апелянта про те, що «DRAGER Alkotest 6810»не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, то такі апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, міститься в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, Газоаналізатор «DRAGER Alkotest», в тому числі 6810, включений до вказаного переліку під № У 788-07,а відтак підстави вважати, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений з порушеннями відсутні.

Щодо покликань адвоката Матвійчук Г.М. в частині незаконності оскаржуваної постанови у зв`язку із розглядом справи у відсутності правопорушника та його представника, то, на переконання апеляційного суду, такі доводи не можуть визнаватися підставою для скасування постанови, а порушені його права поновлені шляхом подачі апеляційної скарги та забезпечення участі його в апеляційному розгляді.

З врахуванням зазначеного вище вважаю, що при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Поновити представнику ОСОБА_1 адвокату Матвійчук Г.М. строк на апеляційне оскарження Сокальського районного суду Львівської області від 14 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Матвійчук Г.М. - залишити без задоволення.

Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 14 вересня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА