КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., перевіривши апеляційну скаргу заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Анікеєва А.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.08.2021 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову заступник керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Анікеєв А.О. подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.08.2021 року та прийняття апеляційним судом нової постанови, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 7 діб.

Апелянт вважає, що оскаржувана постанова судді винесена на підставі однобічного аналізу зібраних Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону доказів, без наведення мотивів, з яких суд не взяв до уваги інші докази, а тому висновки суду викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, обґрунтовуючи наявність у прокурора правових підстав для оскарження вказаної постанови судді від 05.08.2021 року, апелянт вказав, що відповідно до ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови прокурором у випадках, передбачених ч.5 статті 7 цього Кодексу, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Також апелянт зазначив, що санкція ч.2 ст. 172-15 КУпАП передбачає накладення на особу адміністративного стягнення у виді штрафу або арешту з утриманням на гауптвахті, тобто пов`язане з обмеженням особистої свободи.

Таким чином, оскільки частиною 5 статті 7 КУпАП на прокурора покладено обов`язок щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні засобів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, яким є арешт з утриманням на гауптвахті, то прокурор має процесуальне право на оскарження постанови судді від 05.08.2021 року стосовно ОСОБА_1 в апеляційному порядку.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, апеляційний суд вважає, що подана прокурором апеляційна скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду та підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 250 КУпАП передбачено, що прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

Разом з тим, за приписами ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до положень ч.1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

При цьому, згідно приписів ч.5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів виключно при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Твердження прокурора про те, що санкція ч.2 ст. 172-15 КУпАП передбачає накладення на особу адміністративного стягнення у виді штрафу або арешту з утриманням на гауптвахті, тобто пов`язане з обмеженням особистої свободи, що на думку апелянта свідчить про наявність у прокурора процесуального права на оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.08.2021 року, апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки як вбачається зі змісту цієї постанови, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП було закрито і заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи до ОСОБА_1 не застосовувалось. Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до положень ч.5 ст. 7 КУпАП, а отже не має повноважень на оскарження даного судового рішення, з огляду на вимоги ч.1 ст. 287 КУпАП та ч.2 ст. 294 КУпАП.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону не містить обґрунтування про реалізацію прокурором своїх повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, а також з огляду на те, що прокурор за чинним на даний час законодавством не наділений правом оскаржувати рішення судді в справі про адміністративне правопорушення без додержання вимог ч.5 ст. 7 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Анікеєва А.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП ? повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду І.М. Сілкова

Провадження №33/824/4137/2021 Категорія: ст. 172-15 КУпАП

Справа №761/28034/21

Головуючий у І інстанції - Осаулов А.А.

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.