Справа № 346/5224/20
Провадження № 33/4808/113/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Махно Н. В.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю захисника Федасюка Л.Д. розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Федасюка Л.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду від 21 січня 2021 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в

АДРЕСА_1 ,

громадянин України,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

З оскаржуваної постанови суду слідує, що 22.11.2020 року о 11 год.50 хв. ОСОБА_1 в м. Коломия по вул. С. Петлюри, керував транспортним засобом марки "Peugeot 508" державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: а саме почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження медичного огляду на факт сп`яніння відмовився чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Оскаржуючи вказану постанову захисник Федасюк Л.Д. вважає її незаконною, необґрунтованою, прийнятою із порушенням норм матеріального та процессуального права, суд не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам справи, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому підлягає скасуванню.

Стверджує, що судом не дотримано вимог законодавства щодо належності та допустимості доказів, працівниками поліції не вжито належних заходів щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, не надано жодних належних і допустимих доказів, які могли б підтвердити факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, а факт вчинення правопорушення не зафіксовано належним чином, як того вимагає КУпАП.

Вказує, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.268 КУпАП, розглянуто справу без участі ОСОБА_1 , чим порушили його право на захист.

Просить скасувати постанову Коломийського міськрайонного суду від 21 січня 2021 року. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Норми чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення не регулюють порядок проголошення судового рішення, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Як слідує з матеріалів справи (а.с.1) ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив фактичні обставини справи і його висновок про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Такий висновок судді відповідає фактичним обставинам справи підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові суду доказами, яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №458531 від 22.11.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмовими поясненнями свідків, рапортами поліцейських, відеоматеріалами.

Наведені докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та встановленими законом способами, будь які сумніви їх достовірності відсутні.

Щодо наведених доводів апелянтом в апеляційній скарзі з приводу того, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 складені без належних доказів, які б могли підтвердити факт умисного скоєння правопорушення, вважаю їх безпідставними оскільки спростовуються доказами дослідженими в суді, письмовими поясненнями свідків, також матеріалами справи, які детально перевірялися під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.2 Інструкції, про порядок та виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, що передбачені у п.3 названої Інструкції, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, в протоколі про адміністративне правопорушення інспектором поліції зазначено підстави проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода.

Таким чином інспектором поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був дотриманий порядок виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння.

Однак ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, тим саме порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Слід вказати на те, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, відмовився від пояснень, не заперечував щодо обставин викладених у протоколі.

Інші наведені доводи в апеляційній скарзі щодо скасування постанови Коломийського міськрайонного суду від 21.01.2021 року щодо ОСОБА_1 є недоведеними, не обгрунтовані та суперечать матеріалам справи, суд розцінює їх як ухилення від адміністративної відповідальності.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам в їх сукупності і виніс законну і обґрунтовану постанову.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.376 КПК України, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Федасюка Л.Д. який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Коломийського міськрайонного суду від 21.01.2021 року відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз