справа № 208/7600/21
провадження № 3/208/3125/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Забєліна О.Л. розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , «Експрес 2001» водій,

за ч.1 ст.44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №722451 від 13.08.2021 року, 13.08.2021 року о 12:10 год. гр. ОСОБА_1 в м.Кам`янське по пр.Свободи,54, керуючи автобусом БАЗ д/н НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті №11, у кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п.8 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений згідно діючого законодавства, причину неявки суду не повідомив, клопотань не надав.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 Кодексу про адміністративні правопорушення наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Диспозицією статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення постанови КМ України, а саме: перевезення пасажирів в кількості більшій, ніж місць для сидіння, при цьому до протоколу не додано жодного пояснення свідків, які б підтвердили даний факт.

До матеріалів справи не додана фото таблиця, а також інші документальні відомості, які б свідчили про те, що водій ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів в кількості більшій, ніж місць для сидіння, відсутні.

У п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю будь-яких належних та достовірних доказів, що підтверджують здійснення ОСОБА_1 перевезення пасажирів в кількості більшій, ніж місць для сидіння.

Відтак, у відповідності до ст.62 Конституції України, ст.7, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 22, 44-3, 247, 251, 283-284 КУпАП, суддя ,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровского апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя О.Л. Забєліна