Провадження № 33/4820/552/21
Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАП Доповідач Федорова Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Загродської Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2021 року, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , який не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн.

За постановою суду, ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме: 20.08.2021 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями після звільнення з посади 31.10.2019 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме: 21.08.2020 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанову вважає незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що у протоколах, складених щодо нього, неправильно вказано його анкетні дані, зокрема місце народження та місце проживання.

На думку апелянта, в зазначених документах неправильно сформульовано суть обвинувачення. Так, поза увагою суду залишилось те, що він звільнений з займаної посади наказом № 157-к від 14 травня 2019 року, а з наказом № 371-к від 31 жовтня 2019 року взагалі не ознайомлений. А тому, вважає, що декларацію мав подати до 03 червня 2019 року і датою вчинення правопорушення слід рахувати 04 червня 2019 року.

Крім того, стверджує, що намагався подати декларацію після 14 травня 2019 року, однак через об`єктивні перешкоди не міг отримати доступ до електронного цифрового підпису.

Вважає, що судом порушено його право на захист, оскільки наданий йому судом строк для залучення захисника був об`єктивно коротким.

Одночасно ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки пропустив його з поважних причин. Зазначає, що з 19 липня 2021 року по 30 липня 2021 року перебував на лікуванні.

Вказане клопотання підлягає задоволенню, оскільки до клопотання апелянтом додано довідку ЛКК ДУ «ТМО МВС України по Хмельницькій області», відповідно до даних якої ОСОБА_1 дійсно перебував на лікуванні з 19 липня 2021 року по 30 липня 2021 року (а.с. 91).

А тому, апеляційний суд визнає причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови поважними та поновлює його.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконанні судом першої інстанції.

Відповідно ч. 1 ст. 1726 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частин першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Декларація суб`єкта декларування, який припиняє відповідну діяльність (декларація перед звільненням) декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Декларація «перед звільненням» охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування (п.п. 2 п. 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016 року далі Порядок).

Днем припинення діяльності є останній день виконання суб`єктом декларування публічних функцій. Тобто, відлік строку подачі декларації «перед звільненням» починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення діяльності.

Відповідно до наказу № 371-к від 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла НААН», звільнено з 31 жовтня 2019 року на підставі п. 1.1 ст. 41 КЗпП України (а.с. 15).

Отже, з 1 листопада 2019 року у ОСОБА_1 розпочався відлік 20-денного строку (20 робочих днів) подачі декларації «перед звільненням» та закінчився 28 листопада 2019 року. Однак, зазначена декларація була подана ОСОБА_1 лише 20 серпня 2020 року о 22 год. 43 хв. (а.с. 10).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Декларація після звільнення декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація (п.п. 3 п. 5 розділу ІІ Порядку).

Пунктом 2-1 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Отже, декларація після звільнення ОСОБА_1 повинен був подати до 1 червня 2020 року. Разом з тим, останній подав таку декларацію 21 серпня 2020 року о 14 год. 01 хв. (а.с. 40).

Висновок судді про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та надав пояснення аналогічні вимогам, зазначеним у його апеляційній скарзі.

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні вищезазначених адмінправопорушеннях підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення пов`язаного з корупцією № 203 від 02 липня 2021 року підтверджується, що ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» примітки до статті 1726 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, подав 20.08.2021 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період неохоплений раніше поданими деклараціями, після звільнення з посади 31.10.2019 року, у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (а.с. 3-9).

Даними протоколу про адміністративне правопорушення пов`язаного з корупцією № 204 від 02 липня 2021 року підтверджується, що ОСОБА_1 , будучи відповідно до підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, подав 21.08.2021 року декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (а.с. 33-39).

Із даних наказу № 27 «к» від 02 грудня 2013 року вбачається, що з 02 грудня 2013 року на ОСОБА_1 було покладено тимчасове виконання обов`язків директора ДП ДГ «Проскурівка» (а.с. 9).

Наказом № 157-к від 14 травня 2019 року останнього звільнено з займаної посади 14 травня 2019 року, у зв`язку з закінчення строку трудового договору (а.с. 46).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2019 року ОСОБА_1 поновлено на посаді виконуючого обов`язки директора ДП «ДГ «Проскурівка» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла НААН» з 03 вересня 2019 року (а.с. 74-77).

Відповідно до наказу № 370-к від 31 жовтня 2019 року останнього поновлено на посаді (а.с. 48).

Наказом № 371-к від 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла НААН», звільнено з 31 жовтня 2019 року на підставі п. 1.1 ст. 41 КЗпП України (а.с. 15).

Даними письмового повідомлення про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, підтверджується те, що ОСОБА_1 не подав щорічну декларацію за 2019 рік (а.с. 71).

З виписки з Єдиного державного реєстру декларацій вбачається, що ОСОБА_1 опублікував щорічну декларацію 20 серпня 2020 року о 22 год. 43 хв. (а.с. 10), а декларацію після звільнення 21 серпня 2020 року о 14 год. 01 хв. (а.с. 40).

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Щодо посилання апелянта на те, що у протоколах про адмінправопорушення неправильно вказано його анкетні дані, зокрема місце народження та місце проживання, то такі не є беззаперечною підставою для скасування постанови суду та не спростовують факту вчинення останнім правопорушення. Натомість, в апеляційному суді були уточнені всі його анкетні дані та встановлено, що протокол складено саме щодо ОСОБА_1 з відповідними даними.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він звільнений з займаної посади наказом № 157-к від 14 травня 2019 року, а з наказом № 371-к від 31 жовтня 2019 року навіть не ознайомлений, а тому, декларацію мав подати до 03 червня 2019 року і датою вчинення правопорушення слід рахувати 04 червня 2019 року, то такі не відповідають наявним у справі доказам.

Як вбачається зі змісту наказу № 157-к від 14 травня 2019 року, підставою для його винесення та звільнення ОСОБА_1 був протокол № 3 засідання Конкурсної Комісії на посаду директора ДП «ДГ «Проскурівка» МІП імені В.М. Ремесла НААН» від 25.04.2019 року. В подальшому, рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2019 року зазначений протокол було скасовано, а ОСОБА_1 ухвалено поновити на роботі (а.с. 74-77).

Наказом № 370-к від 31 жовтня 2019 року останнього поновлено на посаді (а.с. 48), а наказом № 371-к від 31 жовтня 2019 року звільнено з 31 жовтня 2019 року на підставі п. 1.1 ст. 41 КЗпП України (а.с. 15).

Разом з тим, 03 червня 2019 року ОСОБА_1 також не подав декларації після звільнення, про необхідність опублікування якої саме вказаної дати зазначив в апеляційній скарзі.

Отже, такі доводи апелянта є безпідставними.

Твердження ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строків на подачу декларацій, а саме неможливість отримати доступ до електронного цифрового підпису, є необґрунтованими та не підтвердженні жодними належними та допустимими у справі доказами.

Щодо доводів апелянта про порушення судом його права на захист, оскільки наданий йому судом строк для залучення захисника був об`єктивно коротким, то такі є безпідставними.

Так, дійсно 12 липня 2021 року ОСОБА_1 надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю отримання правової допомоги. Крім того, просив врахувати при призначені наступного судового засідання, що з 19 липня 2021 року по 02 серпня 2021 року включно буде знаходитись на лікуванні (а.с. 64). Розгляд справи було відкладено на 14 год. 45 хв. 16 липня 2021 року (а.с. 69, 70). Однак, в судове засідання 16 липня 2021 року ОСОБА_1 з`явився, без захисника, не скориставшись наданим йому судом правом на отримання правової допомоги.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, у тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Тому суд, з урахуванням принципу судочинства, зазначеного у практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, а також строків накладення адміністративного стягнення, за відсутності клопотань, та на виконання вимог ст. 277 КУпАП, обґрунтовано здійснив розгляд справи 16 липня 2021 року, враховуючи що згідно з клопотанням ОСОБА_1 останній з 19 липня 2021 року по 02 серпня 2021 року мав перебувати на лікуванні.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Таким чином, об`єктивних даних, які вказували б на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 в матеріалах справи не встановлено.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, немає.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі правопорушника, правильно застосовані норми права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1726 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2021 року.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1726 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.