Справа № 574/711/21
Провадження 3/574/296/2021
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2021 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Гук Т.Р. з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В., прокурора Тумка Д.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управлінні стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування згідно п.п. "г" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", припинивши 19.11.2020 року діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, у порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно, а саме 27.07.2021 року подав, без поважних причин декларацію особи, яка припинила виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік.
Крім того, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування згідно п.п. "г" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції", припинивши 19.11.2020 року діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, у порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції", несвоєчасно, а саме 15.11.2021 року подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав повністю та пояснив, що в листопаді 2020 року його було звільнено з посади водія відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак декларацію після звільнення він подав 27.07.2021 року, а декларацію перед звільненням - 15.11.2021 року, оскільки не знав, що їх треба подавати. При цьому також вказав, що декларацію після звільнення за 2020 рік помилково подав як щорічну.
Прокурор обставини викладені у протоколах про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.
Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачено, відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" (далі-Закон) суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Підпунктом "г" ч.1 статті 3 Закону передбачено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.
Відповідно ч.5 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, що діяла на момент припинення ОСОБА_1 діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави) дія розділу VII цього Закону не поширюється на військових посадових осіб з числа військовослужбовців військової служби за контрактом осіб рядового складу, військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військовослужбовців молодшого офіцерського складу військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, крім військовослужбовців, які проходять військову службу у військових комісаріатах.
Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Відповідно ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
У відповідності до пп.2 п.5 Розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК № 168/19 від 12.12.2019 року «Про затвердження змін до рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року №3», декларація перед звільненням подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а", "в" пункту 2 частини першої статті 3 Закону.
Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.
Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.
Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім пояснень ОСОБА_1 , на даних в судовому засіданні, його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, при вище викладених обставинах, повністю доведена дослідженими доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.
Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення №333/2021 від 11.11.2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 , несвоєчасно, а саме 27.07.2021 року подав, без поважних причин декларацію особи, яка припинила виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, що є вчиненням правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції", відповідальність за що передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №342/2021 від 25.11.2021 року ОСОБА_1 , 19.11.2020 року фактично припинив діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, своїми діями несвоєчасно, а саме 15.11.2021 року подав без поважних причин декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), що є вчиненням правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції", відповідальність за що передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Вказані протоколи відповідають вимогам ст.256 КУпАП, складені уповноваженою особою, у зв`язку з чим є належними та допустимими доказами у справі.
З витягу із наказу №2-РС від 13.11.2020 року вбачається, що старшого солдата ОСОБА_1 , водія відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 звільнено з військової служби за службовою невідповідністю.
Згідно витягу із наказу №1 від 19.11.2020 року старшого солдата ОСОБА_1 , водія відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 з 19.11.2020 року виключено із особового складу ІНФОРМАЦІЯ_4 та всіх видів забезпечення.
Таким чином, 19.11.2020 року ОСОБА_1 припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави.
Відповідно витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи "Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" щодо послідовності дій ОСОБА_1 вбачається, що останній декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік подав 27.07.2021 року, при цьому подав її як щорічну, а декларацію перед звільненням подав лише 15.11.2021 року.
Оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, суддя вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу цієї постанови щодо доведеності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за вищевикладених обставин.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, яка припинила виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями та декларацію особи, яка припинила виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік, чим порушив вимоги ч.2 ст.45 Закону України "Про запобігання корупції", та його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Покликання ОСОБА_1 на незнання про необхідність подання вказаних декларацій спростовуються копією відомості проведення занять з особовим складом ІНФОРМАЦІЯ_2 питань проходження військової служби та питань проходження державної служби, в якій міститься підпис останнього, а також його рапортом від 10.09.2020 року, в якому він підтвердив, що з вимогами й обмеженнями відповідно до ЗУ "Про запобігання корупції" ознайомлений та зобов`язався їх дотримуватись.
Крім того, в своїх письмових поясненнях від 24.07.2021 року ОСОБА_1 вказував інші причини неподання декларації після звільнення, а саме відсутність можливості її подати.
При накладенні стягнення, у відповідності до ст.33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
ОСОБА_1 не працює, дані про те, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності в матеріалах справи відсутні.
Як обставину, що пом`якшує відповідальність необхідно врахувати щире розкаяння винного.
Обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.
Разом з тим, відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, суд приходить до висновку, що до порушника слід застосувати адміністративне стягнення, з врахуванням ст.36 КУпАП, в межах санкції ст.172-6 КУпАП, у вигляді штрафу.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь спеціального фонду державного бюджету України 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.
Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.Р. Гук