Справа № 141/578/21
Провадження №3/141/378/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року смт. Оратів

Суддя Оратівського районного суду Вінницької області Климчук Сергій Васильович, розглянувши матеріали, що надійшли від СПД №1 відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає по АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності протягом календарного року за ч.1 ст. 173-2 КУпАП не притягувалася, -

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення від 12.08.2021 року серії АПР 18 № 727416, 12.08.2021 року близько 21 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння виражалася в сторону свого чоловіка ОСОБА_2 нецензурною лайкою в присутності малолітнього сина.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала та пояснила, що вона не виражалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 .

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступних висновків.

Так, частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Тобто психологічним насильством визнаються тільки дії або бездіяльність, які викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд звертає увагу на те, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, завдана умисним вчиненням будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо).

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії АПР 18 № 727416 від 12.08.2021 року; рапорт старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції С. Турбовець від 12.08.2021 року; електронним рапортом ЄО № 5707 від 12.08.2021 року; заяву ОСОБА_2 від 12.08.2021 року; письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 12.08.2021 року, суд прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

На обґрунтування вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи містять заяву ОСОБА_2 на основі якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

У наведеній заяві ОСОБА_2 просив притягнути до відповідальності його дружину, яка 12.08.2021 року виражалася в його сторону нецензурною лайкою.

Разом з тим, обставини домашнього насильства, описані у протоколі, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено не лише про характер вчиненого психологічного насильства відносно чоловіка ОСОБА_2 , а й про можливість завдання чи завдання внаслідок цього шкоди його психічному здоров`ю.

Щодо рапорту працівника поліції, то у розрізі позиції ВС у справі № 524/5741/16-а (постанова від 20.05.2020) рапорт працівника поліції самостійно не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Обставини, що підтверджуються рапортами повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

При цьому, виключно пояснення ОСОБА_2 за даних обставин не можуть бути беззаперечним та достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Інших достатніх та переконливих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано не було.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи те, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала, а наявні у матеріалах справи докази не дають можливості прийти до однозначного висновку про вчинення останньою правопорушення, суд вважає, що провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 173-2, 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя С.В. Климчук