Провадження № 33/4808/78/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Винника Ю.Г., за апеляційною скаргою захисника Винника Ю.Г., (далі АС), на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 30 грудня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,громадянин України,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень .

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що 18.10.2020 року о 01 год 10 хв в м. Івано-Франківську, по вул. Івасюка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Шкода Октавія», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (чинною на даний час з урахуванням змін, внесених Законом України від 17.06.2020 №720-IX).

У своїй АС захисник Винник Ю.Г покликається на те, що постанова судді щодо його підзахисного є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить постанову судді Івано-Франківського міського суду від 30 грудня 2020 року щодо притягнення його підзахисного до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП-скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що 18.10.2020 року о 01 год 10 хв в м. Івано-Франківську по вул. Незалежності, його машина стояла припаркована. В цей час до нього підійшли працівники поліції, перевірили документи ,спитали, хто власник транспортного засобу, він сказав, що він. В процесі спілкування йому поліцейські запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовився, так як він не керував транспортним засобом, а його товариш керував, а тому його відмова була законною.

Крім цього, додав, що 29 грудня 2020 року подав до суду клопотання про відкладенння розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному, однак суд проігнорував вказане клопотання та розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

В засідання апеляційного суду 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд даної справи, клопотання від нього до суду про відкладення розгляду справи не надходило.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які просять скасувати постанову, а провадження закрити; переглянувши відеозаписи, з нагрудних камер інспекторів поліції; перевіривши матеріали справи та долучені до справи документи, вважаю, що АС слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Так, в своїй АС захисник Винник Ю.Г. посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без участі його підзахисного, чим порушив його право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи АС, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, суддя першої інстанції, розглянувши справу без участі ОСОБА_1 , і тим порушив його право на захист, а тому винесена ним постанова є незаконною, яку слід скасувати.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 02, 10, 28, 29 грудня 2020 року подав до суду клопотання про відкладенння розгляду справи у зв`язку з перебуванням його на лікарняному, що підтверджеється довідкою від 22 грудня 2020 року та довідкою №608 про випадок тимчасової непрацездатності(а.с.15,16)

Отже, суддя першої інстанції, всупереч вимогам ст.268 КУпАП, розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до адмінвідповідальності, що є також порушенням ст.6 ЄКПЛ.

Крім того, нормами ст.277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягується до адмінвідповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються місце і дата розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом розгляд справи було призначено на 28 грудня 2020 року та на 30 грудня 2020 року, в той час як судді місцевого суду відомо було, що ОСОБА_1 перебуватиме на лікарняному по 31 грудня 2020 року.

Отже, це є грубим порушенням процесуальних прав ОСОБА_1 .

Суддя першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №128752 від 18.09.2020 року, письмовими поясненнями свідків, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, відеозаписами, які містяться в матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні.

Під час апеляційного розгляду справи не було встановлено даних, які б підтверджували апеляційні доводи захисника щодо неправомірних дій з боку працівників поліції та фальсифікації даних протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Із вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом під час розгляду справи, дають можливість повно відтворити події та повністю спростовують доводи АС, зокрема про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом,а отже вони не заслуговують на увагу суду та є нічим іншим, як способом уникнення відповідальності особи, інтереси якої представляє захисник.

З відеозапису вбачається, що під час відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, складання протоколу щодо нього, ОСОБА_1 жодного разу не заперечив факту керування транспортним засобом.

За вказаних обставин, підстав ставити під сумнів правильність визначення працівниками поліції суб`єкта вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП , не вбачається.

Крім того, вищевказані доводи захисника та ОСОБА_1 спростовуться копією постанови від 26 листопада 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний винуватим за ст.ст. 124,122-4 КУпАП, яка вступила в закону силу 07 грудня 2020 року.

Що стосується доводів захисника та ОСОБА_1 про відсутність свідків, під час складання протоколу, є голослівними і спростовуються вищевказаними доказами.

У апеляційного суду відсутні об`єктивні дані, щоб ставити під сумнів поясненнях свідків, на що посилається апелянт. Такі пояснення засвідчені особистими підписами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3).

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції прийшов до правильного висновку, про те що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина доводиться поза всяким розумним сумнівом.

Разом з тим, згідно вимог ст. 38 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено на особу не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 18 жовтня 2020 року, то на момент розгляду справи апеляційним судом строки, передбачені ст. 38 КУпАП, щодо нього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 цього ж Кодексу, закінчились.

Згідно положень п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду АС суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та постановити нову постанову.

За таких обставин, АС захисника підлягає до часткового задоволення у зв`язку з допущеними порушеннями суддею при розгляді справи, позаяк судове рішення підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАПсуд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Винника Ю.Г. задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 30 грудня 2020 щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 цього ж Кодексу - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст.247 названого Кодексу, з підстав передбачених ст.38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк