КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/8213/21 Суддя 1 інстанції - Бабайлова Л.М.
Провадження №33/824/3853/2021 Доповідач Ковальська В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Тимощука М.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Тимощука М.В. на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року про накладення стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року на ОСОБА_1 за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 21.04.2021 року о 23 год., керуючи автомобілем «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , на пр. Маяковського, 67 в м. Києві, порушив п.п. 13.1, 2.5, 2.10є, 2.10 Правил дорожнього руху України, не дотримався бокового інтервалу в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого з місця ДТП зник.

Окрім того, ОСОБА_1 21.04.2021 р. о 23 год. 25 хв. після ДТП, яке вчинив за викладених вище обставин, керуючи автомобілем «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , на пр. Маяковського, 65-А в м. Києві, вжив спиртні напої, у зв`язку із чим у нього були ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Таким чином, ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 122-4, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Тимощук М.В., посилаючись на незаконність судового рішення, просив скасувати постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому в апеляції захисника відсутнє прохання щодо рішення, яке повинен ухвалити суддя апеляційного суду після скасування постанови судді районного суду.

В апеляції захисник вказує, що суддя, в порушення вимог ст. 245, 252 КУпАП не перевірив матеріали справи, не дослідив та не з`ясував жодної обставини, що потягло за собою винесення незаконної постанови, зміст якої суперечить вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, до суду надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , до яких, серед іншого, входив протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, проте із вступної частини постанови судді убачається, що суд досліджував обставини, що мають відповідати ч. 1 ст. 130 КУпАП, а в резолютивній частині постанови визнав ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому застосував адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34000 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки, яке не передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вважає, що протоколи про адміністративні правопорушення, складені інспекторами патрульної поліції щодо ОСОБА_1 , не відповідають вимогам 256 КУпАП.

Так, протоколи про адміністративні правопорушення та паспорт громадянина України містять різні відомості про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, у протоколах дата народження ОСОБА_1 вказана "28 жовтня 1957 року", однак згідно з паспортом датою народження ОСОБА_1 є " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

Проте, суддею не перевірено, чи належну особу притягнуто до відповідальності, чим порушено вимоги ст. 245, 252, 278 КУпАП.

Окрім того, в порушення вимог ст. 256 КУпАП до протоколів не додані письмові пояснення ОСОБА_1 .

Натомість до протоколів доданий диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який не зазначений у додатках як доказ, з якого убачається, що ОСОБА_1 надавав усні пояснення

З наданого відеозапису убачається, що ОСОБА_1 як під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, так і в судовому засіданні заперечував факт скоєння ним ДТП.

Щодо обставин скоєння ДТП, захисник звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів справи, ДТП сталася в подвір`ї багатоповерхового будинку з припаркованим автомобілем "ВАЗ", держзнак НОМЕР_3 , а водій вказаного автомобіля ОСОБА_3 перебував вдома та про ДТП взнав від своєї дружини.

Разом з тим, у постанові судді викладена інша версія події, оскільки у постанові зазначено, що ОСОБА_1 здійснив зіткнення з автомобілем, під керуванням ОСОБА_3 , що не відповідає фактичним обставинам справи та поняттю керування транспортним засобом, викладеному у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті № 14 від 23.12.2005.

Схема ДТП, яка міститься в матеріалах справи, не містить зображення двох учасників ДТП та зображення, де за показаннями свідків знаходився автомобіль під час зіткнення із точкою наїзду на перешкоду, при цьому на зворотній стороні схема місця ДТП містить посилання на два автомобілі та підписи двох власників.

Заслуговує на увагу, на думку апелянта, і той факт, що жодного фото та/або відеофіксації спричинених пошкоджень у транспортних засобів зафіксовано не було.

Відсутність пошкоджень підтверджується фото автомобілів "ВАЗ" та "Reno", які не містять жодних ушкоджень, описаних у схемі місця ДТП.

В апеляції захисника зазначено, що судом не надано можливість ОСОБА_1 викласти власну версію події.

Так, як показує ОСОБА_1 , 21 квітня 2021 року він, перебуваючи в себе вдома в стані алкогольного сп`яніння, мав чергову сварку зі своєю дружиною, оскільки із останньою перебувають в стадії розлучення.

Не маючи змоги перебувати вдома, через підвищене емоційне напруження, вирішив поїхати до їх спільної доньки. Автомобіль Рено перебував у подвір`ї будинку. По допомогу звернувся до свого товариша - ОСОБА_4 , що проживає у сусідньому подвір`ї, якого попросив довести його до доньки. Доволі тривалий час вони разом із ОСОБА_4 перебували в автомобілі маючи бесіду, слухали музику та ОСОБА_1 скаржився ОСОБА_4 на дружину. Згодом, вирішили, що час їхати та ОСОБА_4 здійснив спробу завести двигун автомобіля. Автомобіль має механічну коробку передачі, відповідно, свої технічні особливості під час керування для сторонньої особи. Під час запуску двигуна ОСОБА_4 зробив кілька спроб, під час кожної автомобіль різко смикався, що викликало відповідний гучні звуки. Скоріш за все, саме ці звуки і притягли увагу свідків. Однак, ОСОБА_4 рушив з місця і не маючи жодної перешкоди вони проїхали 100-150 м. Під час переходу на другу передачу автомобіль знов заглух. ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_1 , що не взяв водійське посвідчення і далі їхати не буде. ОСОБА_1 також повідомив, що їхати не буде та забрав ключі, після чого вони зупинились та продовжили спілкування. Хвилин через 20 до них підійшов невідомий чоловік та повідомив, що їх автомобіль причетний до дорожньо-транспортної пригоди, після чого прибув автомобіль працівників поліції. Зазначені обставини повністю підтверджуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 .

Як сам ОСОБА_1 так і ОСОБА_4 повністю заперечують їх причетність до будь якої дорожньо-транспортної пригоди.

Єдиний свідок, який бачив автомобіль, у якому перебували ОСОБА_1 і ОСОБА_4 , є ОСОБА_5 , однак до його свідчень слід поставитись критично, оскільки останній перебував на 7 поверсі будинку, події відбувалися у нічний час та, враховуючи кут, за яким видно дорогу, свідок не міг бачити, хто перебуває за кермом автомобіля, навіть у денну пору.

Окрім того, письмові пояснення свідка ОСОБА_5 захисник вважає недопустимим доказом, оскільки ці пояснення викладені на заздалегідь заготовленому бланку, на якому відсутні відомості про особу, яка відбирала пояснення у свідка, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 251 КУпАП.

Разом з тим, факт зіткнення транспортних засобів іншими належними та допустимими доказами не підтверджено.

Апелянт вказує, що ОСОБА_1 не спростовує того, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, та це жодним чином не пов`язано із його керуванням авто, за кермом він не перебував, навіть під час спроби зрушити автомобіль з місця, а відтак він не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника Тимощука М.В. та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ААБ №№221126, 221127, 221128, схемою ДТП з описом пошкоджень транспортних засобів, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, розпискою ОСОБА_9 із зобов`язанням доставити автомобіль Рено ДНЗ НОМЕР_4 на місце стоянки та не допускати ОСОБА_1 до керування транспортним засобом, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Посилання захисника на непричетність ОСОБА_1 до ДТП спростовуються наявними у справі доказами.

Так, з письмових пояснень ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 убачається, що у дворі будинку по проспекту Маяковського, 67 в м. Києві автомобіль «Renault», державний номерний знак НОМЕР_4 , виїжджаючи з місця паркування, зачепив автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_5 , та поїхав з місця ДТП, а невдовзі автомобіль «Renault» був виявлений у дворі будинку № 63 А по проспекту Маяковського в м. Києві, куди під`їхав наряд поліції.

Згідно з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського автомобіль «Renault», державний номерний знак НОМЕР_4 , був виявлений за адресою: м. Київ, проспект Маяковського, 63 А, та за кермом цього автомобіля перебував ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

При спілкуванні з поліцейськими ОСОБА_1 не заперечував того факту, що саме він вчинив ДТП у сусідньому дворі, зачепивши автомобіль, та висловлював бажання відшкодувати збитки, завдані пошкодженням автомобілів.

При цьому ОСОБА_1 не вказував на те, що передавав керування автомобілю іншій особі, як це вказано в апеляційній скарзі захисника, а навпаки - зазначав, що прибув на місце з своїм товаришем, з яким вживав спиртні напої в автомобілі, товариш просив підвезти його додому, проте ОСОБА_1 відмовився це робити.

Доводи апелянта щодо відсутності фото та/або відеофіксації спричинених транспортним засобам пошкоджень та про відсутність пошкоджень автомобілів «ВАЗ» і «Reno» на фотографіях, доданих до апеляційної скарги, є безпідставними.

Так, у схемі ДТП, складеній у присутності ОСОБА_1 , та підписаній ним без будь-яких зауважень чи застережень, зазначені видимі (зовнішні) пошкодження автомобілів «Renault», державний номерний знак НОМЕР_4 , та «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_5 .

Зокрема, у автомобіля «ВАЗ» виявлено пошкодження переднього бампера, переднього номерного знаку та його рамки, а автомобіль «Reno» мав пошкодження переднього бампера, переднього лівого крила та передніх дверей зліва.

Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського підтверджується, що ОСОБА_1 визнавав не лише те, що зачепив автомобіль «ВАЗ», а й визнавав те, що «машина пошкрябана, він не має нічого проти».

Щодо доданих до апеляційної скарги фотографій (без зазначення часу фотографування об`єктів) автомобілів «Renault», державний номерний знак НОМЕР_4 , та «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_5 , то вказані фотографії не спростовують даних схеми ДТП щодо виявлених пошкоджень на автомобілях, а радше, підтверджують їх, оскільки номерний знак автомобіля «ВАЗ» - НОМЕР_5 має ознаки потертості та пошкодження рамки (а.с. 82-84).

Посилання в апеляції захисника на недопустимість доказів у справі - письмових пояснень ОСОБА_5 та схеми ДТП є необґрунтованими.

Так, у схемі ДТП зазначені дані щодо обставин, які були виявлені поліцейськими по прибуттю на місце ДТП, а саме: розташування автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_5 на місці ДТП.

Позаяк, згідно із встановленими обставинами справи автомобіль «Renault», державний номерний знак НОМЕР_4 , залишив місце ДТП, то працівники поліції були позбавлені можливості внести до схеми ДТП дані про місце розташування цього автомобіля на місці ДТП, відповідно схема не містить зображення автомобілів двох учасників ДТП.

Щодо письмових пояснень свідка ОСОБА_5 , то у бланку, на якому вони викладені дійсно не зазначені відомості про особу, яка відбирала пояснення у свідка, проте ця прогалина може бути усунута іншими доказами у справі.

Зокрема, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що свідок ОСОБА_5 давав письмові пояснення власноруч інспектору поліції, який складав протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Твердження захисника про те, що письмові пояснення свідка ОСОБА_5 необхідно оцінювати критично, оскільки свідок перебував на 7 поверсі будинку, події відбувалися у нічний час та, враховуючи кут, за яким видно дорогу, свідок не міг бачити, хто перебуває за кермом автомобіля, є голослівними, оскільки матеріали справи не містять жодних даних, які б вказували на те, що при зазначених апелянтом обставинах свідок не міг бачити місце та обставини ДТП.

Окрім того, свідок ОСОБА_5 не вказував на те, хто перебував за кермом автомобіля «Renault», державний номерний знак НОМЕР_4 , а лише засвідчив факт зіткнення вказаного автомобіля з автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_5 . і такі пояснення свідка узгоджуються з аналогічними пояснення свідка ОСОБА_6 (а.с. 7,9).

Щодо зауваження в апеляції про викладення обставин ДТП у постанові судді районного суду на предмет того, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ДТП сталася з припаркованим на подвір`ї багатоповерхового будинку автомобілем "ВАЗ", держзнак НОМЕР_3 , водій якого ОСОБА_2 у цей час перебував в квартирі, а у постанові судді вказано, що ОСОБА_1 здійснив зіткнення з автомобілем, під керуванням ОСОБА_2 , то вказана обставина ніяким чином не впливає на висновок, викладений у постанові судді районного суду про винність ОСОБА_1 , позаяк не спростовує того, що автомобіль «Renault», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 здійснив зіткнення з автомобілем "ВАЗ", держзнак НОМЕР_3 і факт зіткнення транспортних засобів підтверджено належними та допустимими доказами, наведеними у постанові судді.

Також належними і допустимими доказами підтверджено висновок, викладений у постанові судді районного суду, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що ОСОБА_1 , не заперечуючи того, що перебував у стані алкогольного сп`яніння неодноразово наполягав на тому, що вживав алкогольні напої після ДТП (навіть після неодноразового роз`яснення поліцейських про те, що за вживання алкогольних напоїв після ДТП наступає адміністративне стягнення у вдвічі більшому розмірі, ніж за вживання алкоголю до ДТП).

На пропозицію поліцейських пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, розпискою ОСОБА_9 із зобов`язанням доставити автомобіль Рено ДНЗ НОМЕР_4 на місце стоянки та не допускати ОСОБА_1 до керування транспортним засобом.

Не спростовуючи того, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, захисник вважає, що це жодним чином не пов`язано з керуванням автомобілем, за кермом якого ОСОБА_1 не перебував, навіть під час спроби зрушити автомобіль з місця, а відтак він не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Таке твердження апелянта не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам закону.

Так, за встановленими суддею районного суду обставинами ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, а саме за такі дії наступає адміністративні відповідальність водія, передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень процесуального закону при складанні протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 та під час розгляду справи суддею районного суду є безпідставними.

Так, протоколи про адміністративні правопорушення, складені інспекторами патрульної поліції щодо ОСОБА_1 , відповідають вимогам 256 КУпАП, оскільки містять всі відомості, зазначені в цій статті.

Невідповідність у протоколах про адміністративні правопорушення дати народження ОСОБА_1 з даними про дату народження у паспорті громадянина України не можна розцінювати як невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП.

При цьому суддя апеляційного суду зауважує, що згідно з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського особа ОСОБА_1 встановлювалась не за паспортом, а за посвідченням водія. Зміст всіх наявних у справі протоколів про адміністративне правопорушення повністю оголошувався ОСОБА_1 інспектором поліції перед їх підписанням. При цьому ОСОБА_1 не вказував на те, що у протоколах неправильно зазначена дата його народження.

Зрештою, неправильне зазначення дати народження особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, може бути виправлене суддею районного суду при розгляді справи чи у процесі виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення.

До протоколів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 дійсно не додані його письмові пояснення, проте це не свідчить про порушення вимог ст. 256 КУпАП, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що ОСОБА_1 на відповідну пропозиціє поліцейського відмовився давати письмові пояснення.

Твердження апелянта про те, що у протоколах не зазначений як додаток диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського є безпідставним, оскільки у протоколах серії ААБ № 221127 та № 221126, за статтями, відповідно, 122-4 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, є вказівка про те, що до протоколу додається запис з боді камери 791.

Також є безпідставними твердження захисника про порушення вимог процесуального закону суддею районного суду, зокрема, матеріали справи не містять жодних даних про те, що ОСОБА_1 не було надано можливості викласти власну версію події в судовому засіданні, а у постанові судді викладені пояснення ОСОБА_1 про його непричетність до ДТП.

Апелянт вважає, що зміст постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року суперечить вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки із вступної частини постанови убачається, що суд досліджував обставини, що мають відповідати ч. 1 ст. 130 КУпАП, в резолютивній частині постанови ОСОБА_1 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та при цьому застосовано адміністративне стягнення, яке не передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя апеляційного суду, не погоджуючись з такими доводами захисника, зауважує, що постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 283 КУпАП щодо змісту постанови, оскільки у постанові містяться всі атрибути, передбачені вказаною статтею: відомості про особу судді, яким винесена постанова; дата розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядалась справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативних актів, що передбачають відповідальність за адміністративні правопорушення та прийняте у справі рішення, положення про стягнення судового збору та вказівка про порядок та строки оскарження постанови, а також постанова підписана суддею.

Разом з тим, у постанові містяться суперечності при зазначенні частини статті 130 КУпАП, за якою розглядалась справа відносно ОСОБА_1 ..

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 221126, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Хоча у вступній частині постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року вказано, що розглядається справа за ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте в мотивувальній частині постанови викладені обставини, установлені під час розгляду справи суддею районного суду, які відповідають обставинам справи, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 221126 від 21 квітня 2021 року, та відповідають диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В мотивувальній частині постанови також міститься висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, у тому числі, і правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В резолютивній частині постанови зазначено, що на ОСОБА_1 накладається адміністративне стягнення за скоєння, серед інших, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, але при цьому застосовується адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, тобто стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Отже, суддя районного суду, розглянувши відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 221126 від 21 квітня 2021 року за ч. 4 ст. 130 КУпАП, встановив обставини вчинення правопорушення за вказаною статтею, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП, та наклав на порушника адміністративне стягнення в межах санкції цієї статті.

Позаяк суддею районного суду встановлені обставини справи, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, у постанові міститься висновок про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, і на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП, то посилання у вступній та резолютивні частині постанови судді на ч. 1 ст. 130 КУпАП є опискою, яка може бути виправлена суддею районного суду.

За таких обставин суддя апеляційного суду не вбачає підстав для зміни чи скасування постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року про накладення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративного стягнення залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Тимощука М.В. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська