Справа № 635/4946/21
Провадження № 3/635/1640/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року суддя Харківського районного суду Харківської області Лук`яненко С.А.., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №444325 від 22.06.2021 року, ОСОБА_1 22.06.2021 року о 16 годині 56 хвилин на вул..Зеленогайська,20 в смт.Високий керував транспортним засобом ГАЗ 31105 реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Від адвоката ОСОБА_1 адвоката Лапко В.П. надійшли до суду письмові заперечення, в яких вони зазначили, що протокол про адміністративне правопорушення не відображає дійсні обставини справи. ОСОБА_1 стверджує, що до нього під`їхав поліцейський екіпаж коли він не рухався, а знаходився біля свого будинку по вул..Зеленогайська 20 в с.Високий. Поліцейські не представились, не пояснили причину звернення і почали звинувачувати його у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, що видно за зовнішніми ознаками, хоча автомобіль був у нерухомому стані, так як він його ремонтував. Один із поліцейських вимагав від нього гроші для сплати штрафу, а після того як він відмовився платити і пояснив, що його зовнішній вигляд обумовлений тим, що він переніс інсульт і хворіє на діабет, поліцейські запропонували зайняти гроші у сусідів чи знайомих. Потім поліцейський запропонував надати водійське посвідчення і технічний паспорт на автомобіль для перевірки, після чого водійське посвідчення залишилося у поліцейського. Ніяких пропозицій щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місті чи в лікарняному закладі від працівників поліції не надходило, рапорт працівника поліції чи пояснення в матеріалах справи відсутні. Відеофіксація правопорушення не проводилась, про що свідчить відсутність посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, а на диску, який знаходиться в матеріалах справи, відсутній відеозапис порушення. Жодних свідків при складанні протоколу не було, а пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які додані до протоколу, написані не власноручно ними, а на заготовленому бланку. При цьому в своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що підписалася тільки про те, що у ОСОБА_1 були вилучене водійське посвідчення, як пояснив їй усно поліцейський, щодо відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння вона не підписувалась. Крім того, ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи, хворіє на цукровий діабет і не може вживати і не вживає алкоголь. За таких обставин просять закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Лапко В.П. в судовому засіданні просили закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за відсутності події і складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, навівши підстави, зазначені в письмових поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , його захисника, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції проводиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, що хоча і не передбачено вимогами КУпАП, але відповідає засадам, встановленим ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини (справа «Лучанінова проти України»). При цьому суд керується аналогією закону, а саме загальними засадами диспозитивності та змагальності.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості, закріпленого ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення полягає в тому, що правопорушник має, по-перше, керувати транспортним засобом, а по-друге перебувати в стані сп`яніння. Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто працівники поліції повинні представити суду докази того, що особа керувала автомобілем і при цьому знаходилась у стані алкогольного сп`яніння.

Факт керування автомобілем може бути доведений показаннями потерпілих (часто ст. 130 КУпАП супроводжує ст. 124 КУпАП) або свідків правопорушення, фотознімками, відеозаписами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто і відео з камер поліцейських, і відеозаписи з камер спостереження, і навіть відеозаписи з відеореєстраторів автомобілів самих правопорушників, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як роз`яснено в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», із змінами і доповненнями, відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В той час ОСОБА_1 заперечує факт керування автомобілем і жодними матеріалами справи його заперечення не спростовуються, а місцем вчинення правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення вказана адреса проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

На підтвердження вини ОСОБА_1 матеріали справи місять:

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 22.06.2021 р., в яких вказано, що вони були залучені в якості свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст..130 КУпАП. В їх присутності водій авто ГАЗ 31105 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

- DVD диск.

ОСОБА_1 стверджує, що жодних свідків не було запрошено, надані поліцейськими письмові пояснення свідків написані не ними власноручно, а на заготовленому бланку, а тому не можуть вважатися достовірними доказами, а DVD диск не містить жодної інформації щодо правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В той час будь-яких беззаперечних доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, встановлених за допомогою об`єктивних засобів контролю (відеозаписів зроблених за допомогою камер спостереження, нагрудних камер поліцейських або ініціативних записів будь-яких осіб, зроблених із дотриманням вимог закону) матеріали справи не містять.

Суд погоджується з твердженнями захисника Шаталова В.І. щодо сумнівів у достовірності письмових пояснень свідків, оскільки вони надруковані на раніше виготовленому бланку, в який тільки внесені дані про особу свідка і правопорушника. На виклики до суду для особистих пояснень вони не з`явилися, а на наданому DVD диску відсутній запис порушення, крім того, посилання на відеофіксацію порушення в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє. Будь-які інші докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП поліцейськими не надані.

Крім того ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи, має ряд захворювань: ІБС, стенокардія, атеросклеротичний післяінфарктний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ст., цукровий діабет ІІ типа, що підтверджується медичною довідкою від 12.07.2021 року.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , які надані захиснику Шаталова В.І., суд не приймає до уваги, оскільки перевірити їх правдивість немає можливості, так як вказаний свідок на виклики до суду не з`явилась, що позбавляє суд можливості безпосередньо у судовому засіданні з`ясувати дійсні обставини справи.

Згідно ст. 253 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 283 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Суддя С.А.Лук`яненко