Провадження № 33/4820/78/21
Справа № 671/1472/20 Головуючий в 1-й інстанції Павлова А. С.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Барчук В. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., захисника Савінського О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волочиського районного суду від 29 вересня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Волочиського районного Хмельницької області від 29 вересня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого на Цегельному заводі (с. Користова),

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 гривень 40 копійок судового збору.

За постановою суду, 13 вересня 2020 року о 14:20 год. на автодорозі м. Волочиськ-с. Щаснівка водій ОСОБА_1 керував автомобілем GEELY SL-7162, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у Волочиській ЦРЛ. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову Волочиського районного суду від 29 вересня 2020 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП закрити.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що відповідно копії протоколу про адміністративне правопорушення наданим працівниками поліції, розгляд справи був призначений на 10 годину 00 хвилин 24 вересня 2020 року, що підтверджується відеозаписом, який доданий до матеріалів справи. В цей день він з`явився до Волочиського районного суду, де йому повідомили про відсутність адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення та повідомили про очікування виклику, який так і не був отриманий. Про постанову суду він дізнався на робочому місці, де йому повідомили про накладення на нього штрафу за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції був порушений порядок огляду на стан сп`яніння: йому не запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідків, одразу повезли в лікарню.

Заслухавши пояснення адвоката Савінського О.П. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу визнати такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №238873 від 13.09.2020, що ОСОБА_1 у вказаний день на автодорозі м. Волочиськ- с.Щаснівка керував автомобілем GEELY SL-7162, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у Волочиській ЦРЛ. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 підтверджується висновком №130 КНП «Волочиська ЦРЛ» від 13.09.2020, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,97‰ (а.с.2).

Крім того, у власноручно написаних поясненнях, ОСОБА_1 зазначив, що випив бокал вина, вину визнає (а.с.1).

Твердження апелянта, що було порушено право на захист, оскільки суд прийняв рішення за його відсутності, перевірені судом.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та адвокату Савінському О.П. була надана можливість захищати в повному обсязі права передбачені КУпАП для осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, однак, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, а тому право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не порушується.

Посилання апелянта про порушення судом під час розгляду справи адміністративного закону є безпідставним, спростовуються наявністю відповідних матеріалів та об`єктивною мотивацією в постанові суду вчиненого ОСОБА_1 з посиланням на сукупність досліджених в судовому засіданні доказів і не можуть бути підставою визнання судового рішення в цій частині необґрунтованим.

Щодо тверджень апелянта про те, що працівниками поліції йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, то вони жодним чином не спростовують правильність висновку судді щодо винуватості ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 «а» ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про наявність виправлень в протоколі про адміністративне правопорушення, на переконання суду не впливає на суть вчиненого ним порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладено на ОСОБА_1 згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП щодо врахування характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника та інших обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення.

За таких обставин з врахуванням цілої низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні п.2.9 «а» ПДР України, постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Волочиського районного Хмельницької області від 29 вересня 2020 року.

Постанову Волочиського районного Хмельницької області від 29 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук