Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1262/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.12.2021 м. Гребінка

24 грудня 2021 року суддя Гребінківського районного суду Полтавської області Вітківський М.О., за участі захисника особи, яка притягується до відповідальності, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої ФОП, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт гр.України серія НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,-

в с т а н о в и в :

11.11.2021 року близько 11-15 год. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у належному їй закладі торгівлі продовольчому магазині з продажу роздрібних товарів, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , порушила вимоги п.п.9 п.2-2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та вимоги п.2 та п.8 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України №17 від 09 травня 2020 року, а саме в ході перевірки виявлена відсутність в приміщенні магазину тимчасово маркування біля місць потенційного скупчення людей соціальної дистанції не менше 1,5 м; відсутність рідкого мила, паперових рушників; відсутність інформаційного матеріалу на вході у заклад з проханням до відвідувачів утримуватись від відвідування при наявності ознак респіраторних захворювань, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягується до відповідальності адвокат Чумарний А.І. не заперечував щодо складеного протоколу та наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, однак просив застосувати до ОСОБА_1 усне зауваження посилаючись на той факт, що остання раніше не притягувалась до відповідальності, є інвалідом 3-ої групи, виявлені недоліки наразі усунуті, крім того наслідки вчинення нею діяння не відповідають тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду порушення, що є підставою для визнання правопорушення малозначним.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, та є обов`язковими для виконання.

Аналізуючи диспозицію ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суд вважає за необхідне керуватись наступними нормами, які регулюють відповідні суспільні відносини.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за порушення яких передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин, який в подальшому був неодноразово продовжено.

Пунктом 4 Постанови №1236 установлено, що Головним державним санітарним лікарем розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Згідно з Тимчасовими рекомендаціями щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затвердженими постановою Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09 травня 2020 року, торгівля продовольчими та непродовольчими товарами повинна здійснюватися з дотриманням санітарних вимог та з урахуванням цих рекомендацій, спрямованих на запобігання ускладнення епідемічної ситуації внаслідок поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Підпунктом 9 пункту 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 з подальшими змінами і доповненнями забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких серед іншого не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Крім того, відповідно до абз.1 п. 2 постанови Головного держаного санітарного лікаря України від 09 травня 2020 року №17, визначено, що на вході до закладу торгівлі необхідно розмістити інформаційні матеріали щодо профілактики короновірусної хвороби COVID-19 та повідомленням з проханням відвідувачів утримуватись від відвідування при наявності ознак респіраторних захворювань. Крім того, суб`єкт господарської діяльності повинен забезпечити, зокрема: постійну наявність рідкого мила, антисептиків та паперових рушників в санвузлах (за їх наявності). Використання багаторазових рушників заборонено. (абзац 1 п. 8 Постанови Головного держаного санітарного лікаря України від 09 травня 2020 року №17.

Суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, також підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2021 року серії № 000254 (а.с.6), при цьому судом враховано, що даний протокол відповідає вимогам, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила; письмовим клопотанням правопорушниці ОСОБА_1 (а.с.7); даними листа-опитувальника (а.с.9-10); даними відеозапису, на якому зафіксовані обставини вчинення даного правопорушення та складання протоколу (а.с.21).

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягання до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи обставин, судом не встановлено.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії»).

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер скоєного та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , яка раніше не притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, її матеріальний стан, наявність інвалідності, а також той факт, що подія порушення, юридично має склад адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, проте наслідки такого вчинення не відповідають тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду порушення, адже, дії останньої суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, і правопорушник вчинила дії направлені на усунення та недопущення подібних правопорушень в майбутньому, тому дане вчинене правопорушення необхідно вважати малозначним. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а справа відносно неї закриттю, з оголошенням усного зауваження, яке, на думку суду, буде достатнім для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП, щодо виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП передбачено, що при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

У зв`язку із звільненням від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 44-3, ст. ст. 22, 23, 33, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 294 КУпАП суддя,-

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.184 КУпАП

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд на протязі десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя М. О. Вітківський