33/804/555/21
222/1194/21
Єдиний унікальний номер 222/1194/21
Номер провадження 33/804/555/21
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Доценко С.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу захисника Коваленко К.О., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Володарського районного суду Донецької області від 30 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 , якого 07.12.2020 року постановою Володарського районного суду Донецької області було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП, повторно, протягом року, 02.09.2021 року о 13.27 год. в смт. Нікольське по вул. Я. Мудрого під час керування транспортним засобом - автомобілем Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. На вимогу працівника поліції, який запідозрив водія у керуванні транспортним засобом в стані явного алкогольного сп`яніння, пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, шляхом продуття алкотестеру «Драгер» та від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою Володарського районного суду Донецької області від 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб з позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник ОСОБА_1 адвокат Коваленко К.О. просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що працівниками поліції до матеріалів справи долучено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, яка на думку інспекторів стала причиною зупинки транспортного засобу. Однак з таким твердженням не можливо погодитись, оскільки скло на автомобілі, який був зупинений тоноване, через що неможливо встановити наявність відстебнутого або пристебнутого паска безпеки.

Крім того, згідно наданого поліцейськими відеозапису, відеозапис ведеться позаду автомобіля, коли автомобіль був зупинений, з відеозапису не встановлено, а ні факту керування ТЗ ОСОБА_1 , а ні відстебнутого паска безпеки. ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні, а з відеозапису чітко вбачається як поліцейський силоміць витягнув його з авто та почав звинувачувати, що той керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Захисник зазначає, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від продуття Драгера та проходження медичного огляду на стан сп`яніння, бо він не керував зупиненим працівниками поліції автомобілем.

Поліцейськими не надано жодного належного доказу, який би міг стати підставою для зупинення автомобіля.

Крім того, не можуть бути взяті до уваги пояснення свідків, оскільки з відеозапису неможливо встановити особу, що їх давала та в її поясненнях є розбіжності написання прізвища ОСОБА_1 , а саме зазначено, що від продуття алкотестеру Драгер та від медичного огляду на стан сп`яніння відмовився ОСОБА_1 .

Захисник також зазначає, що після зупинки ТЗ один з інспекторів відкриває двері водія, а другий пасажирську та починає витягувати з пасажирського місця ОСОБА_1 , після чого зйомка припиняється. Події, які відбились під час вимкнутих нагрудних камер не можливо встановити, що ставить під сумнів неупередженість інспекторів під час складання адміністративного протоколу.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_1 та його захисник Коваленко К.О. не з`явилися у судове засідання, про місце, день і час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином (а/с 56), ОСОБА_1 про причини неявки суд не повідомив, захисник Коваленко К.О. направила до апеляційного суду заяву про проведення апеляційного розгляду без її участі, на задоволенні апеляційних вимог наполягала.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 ч.2 КпАП України.

В обґрунтування свого висновку суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 152451, складений 02.09.2021 року (а/с 4), письмові поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а/с 5-6), записи з боді камер поліцейських; постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 126 КУпАП (а/с 7).

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо.

Відповідно до ч.2 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повторно протягом року.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (подальшому - Порядок 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому - Інструкція 1452/735).

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.2 Інструкції 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за ч.2 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом положень Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026 ( в подальшому Інструкція 1026) поліцейськими у ході виявлення та фіксації повинна безперервно здійснюватися відеозйомка за допомогою нагрудної камери. Проведення такої відео зйомки є обов`язковим. Між тим із матеріалів справи вбачається, що відео фіксація вказаних вище подій поліцейським проводилась не безперервно, а фрагментарно, що ставить під сумнів як висновки поліцейського, так і судді про доведеність зазначених вище обставин.

В ході апеляційного розгляду було встановлено, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містить запису всіх обставин, є фрагментарним та не підтверджує зазначених в протоколі обставин, а саме факту керування ОСОБА_1 02.09.2021 року о 13.27 год. в смт. Нікольське по вул. Я. Мудрого транспортним засобом - автомобілем Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 .

Натомість, з оглянутого в ході апеляційного розгляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що 02.09.2021 року працівниками патрульної поліції був зупинений автомобіль Hyundai Elantra номерний знак НОМЕР_1 , деякий час зупинений автомобіль не фіксується на відео, поліцейські підходять до автомобіля, ОСОБА_1 був витягнутий поліцейським з автомобілю через переднє пасажирське сидіння, далі відеозапис на прохання поліцейського зупиняється. Наступний файл відеозапису починається з того, що працівник патрульної поліції пропонує ОСОБА_1 при свідках продути алкотестер Драгер або пройти огляд та стан сп`яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовляється, при цьому заперечує факт керування ним транспортним засобом.

Зазначений відеозапис не містить події - керування транспортного засобу саме ОСОБА_1 , автомобіль, який було запинено працівниками поліції був тонований, салону автомобіля на записі не видно, у зв`язку з чим неможливо зробити остаточний висновок про наявність або відсутність інших осіб в цьому автомобілі, крім того, ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні.

Наявний в матеріалах справи відеозапис фіксує виключно процедуру відмови від проходження огляду.

Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Однак, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що також може свідчити про наявність в цьому автомобілі інших осіб, які могли керувати цим авто.

Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази факту керування ОСОБА_1 02.09.2021 року о 13.27 год. в смт. Нікольське по вул. Я. Мудрого транспортним засобом, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Крім того, під час розгляду справи ОСОБА_1 надав до апеляційного суду копію рішення Володарського районного суду від 18 листопада 2021 року у справі № 222/1237/21, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП відділення поліції №1 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області сержанта Мєзєнцева С.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №336877 від 02.09.2021 року, винесену інспектором СРПП відділення поліції №1 Маріупольського районного управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області сержанта Мєзєнцевим С.О. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.126 ч.4 КУпАП, а саме за керування ОСОБА_1 02.09.2021 року о 13.27 год. в смт. Нікольське по вул. Я. Мудрого транспортним засобом - автомобілем Hyundai Elantra, номерний знак НОМЕР_1 без права керування транспортним засобом, якого останній був позбавлений.

Вказане рішення не набрало законної сили, але його наявність позбавляє суд можливості посилатись на постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 02.09.2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.126 ч.4 КУпАП, як на доказ факту керування ОСОБА_1 02.09.2021 року транспортним засобом.

З огляду на наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова районного суду підлягає скасуванню, провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України.

Керуючись статтями 247, 285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Коваленко К.О., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Володарського районного суду Донецької області від 30.09.2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 2 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, скасувати.

Закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за статтею 130 ч. 2 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя