м. Лиман Справа № 236/149/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Саржевська І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 3 Краматорського районого Управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с.Гусарівка Барвінківського району Харківської області, який є ФОП, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, (справу розглянуто в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якому роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, будь-яких клопотань та заяв до суду не надійшло),

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 125302 від 30.12.2020 року, 30.12.2020 року о 14 годині 15 хвилин, ФОП ОСОБА_1 , здійснюючи торговельну діяльність в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою: АДРЕСА_2 , порушив обмежувальні протиепідемічні заходи з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, а саме: допустив порушення пп. 14 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", а саме не забезпечив наявність маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала повністю, суду пояснив, що він є фізичною особою - підприємцем. Свою торговельну діяльність здійснює в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованому за адресою: АДРЕСА_2 . При перевірці працівниками поліції 30.12.2020 року о 14:15 год., в магазині у нього було відсутнє маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами. Цей недолік він відразу виправив. Щиро розкаявся у скоєному, просив суворо не карати.

Суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшла таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) згідно зі ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Суддя, дослідивши матеріали про адміністративні правопорушення, прийшла до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Адміністративна відповідальність зач. 1 ст. 44-3 КУпАПнаступає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За своєю юридичною конструкцією диспозиціястатті 44-3 КУпАП є бланкетною, тому серед обов`язкових ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, є наведення конкретного нормативноправового акту, який покладає на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності певні обов`язки щодо дотримання правил карантину, санітарно - гігієнічних, санітарно - протиепідемічних правил і норм і яких така особа не дотрималася, порушивши таким чином законодавчі приписи.

Згідностатті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Відповідно достатті 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб`особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Згідно з підпунктом 14 п. 2 вказаної постанови, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких:

не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра;

не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, та не здійснюється належний контроль за їх використанням;

обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно;

не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, підтверджується протоколом серії ВАБ№125302 від 30.12.2020 року, складеним працівником поліції, відеозаписом події адміністративного правопорушення, наданими працівниками поліції, поясненнями ОСОБА_1 , викладеними на окремому аркуші, та наданими під час судового засідання.

Відповідно до ст. 23 КпАП України адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно зі статтею 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя виходить з такого.

Відомості про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, в протоколі та матеріалах справи відсутні.

Обставин, які б обтяжували відповідальність, судом не встановлено.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, внаслідок дій ОСОБА_1 суттєва шкода суспільним або державним інтересам, правам та свободам громадян завдана не була. ФОП ОСОБА_1 в цілому дотримується вимог карантину, відразу усунув порушення правил карантину, які були виявлені, шляхом нанесення маркування з дотриманням дистанції між відвідувачами 1,5 метра, співробітниками поліції зафіксовано лише разовий факт порушення умов карантину.

Відповідно до ст. 22 КУпАП України при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає вказівок на його ознаки, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним. Категорія (поняття) "малозначність" означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Отже, беручи до уваги положення ст. 22 КУпАП, суддя приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення за таких обставин є малозначним, таким, що не призвело до настання негативних наслідків, не становило загрози їх настання.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу правопорушника, який притягується до адміністративної відповідальності вперше, відсутність обставин, котрі обтяжували б відповідальність, суддя дійшла висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. Відтак, ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження на підставі ст. 22 КУпАП.

З урахуванням викладеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 22-24, 33, ч. 1 ст. 44-3, ст. 276, 279, 280, 283 , 285, 287 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності - закрити.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після спливу строку, встановленого законом для її апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги постанова судді набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя -