ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1783/21 Справа № 209/1488/21 Суддя у 1-й інстанції - Байбара Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Баранової Лідії Ярославівни, клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.06.2021 ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 05.11.2021 подав, з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів пропуску строку на оскарження постанови ОСОБА_1 посилається на те, що розгляд справи відбувся за його відсутністю, а про існування постанови він дізнався лише 29.10.2021 від державного виконавця і одразу звернувся до суду із заявою про видачу копії постанови, тому вважає, що строк пропущений з поважних причин.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки ОСОБА_1 та захисника Баранової Л.Я., перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В силу вимог ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Наявними матеріалами підтверджено, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до суду першої інстанції 17.05.2021 та 17.06.2021 була розглянута з винесенням оскаржуваної постанови.

Між тим, ОСОБА_1 з апеляційною скаргою звернувся до суду лише 05.11.2021, обґрунтовуючи пропуск строку звернення зі скаргою на постанову тим, що дізнався про її існування лише 29.10.2021.

Проте, на думку апеляційного суду, доводи апелянта про пропуск строку на оскарження постанови суду з поважних причин, є неспроможними, оскільки ОСОБА_1 був обізнаний про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього складено, оформлення якого мало місце в його присутності.

При цьому, в протоколі щодо ОСОБА_1 вказано упоноваженою особою поліції, що розгляд справи відбудеться 20.05.2021 о 09 годині у Дніпровському районному суді м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про що було його повідомлено та ці обставини ним не оспорювались в суді апеляційної інстанції.

Поряд з цим, судом першої інстанції у відповідності до вимог КУпАП направлялася судова повістка на адресу проживання апелянта про виклик до суду 08-30 годину 17 червня 2021 року.

Незважаючи на ці обставини, ОСОБА_1 звертається з апеляційною скаргою на постанову після спливу значного строку з дати її винесення, спираючись виключно на те, що не знав про судовий розгляд, а достеменно йому стало відомо про те, що його притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, лише після відображення виконавчого провадженні у застосунку "Дія".

Отже, суд не погоджується з тим, що апелянт мав які-небудь перешкоди для звернення з апеляційною скаргою у строки, передбачені законом, тому, що у цій справі були створені належні умови для реалізації ОСОБА_1 передбачених статтею 268 КУпАП, прав під час розгляду справи.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001, в п. 53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Слід також відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість у визначений ст. 294 КУпАП строк, подати апеляційну скаргу на постанову, проте наданим йому правом не скористався.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що ОСОБА_1 в клопотанні та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не навів об`єктивних обставин, які перешкоджали йому реалізувати право на апеляційне оскарження постанови в передбачений законом строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи не належать до поважних причин пропуску процесуального строку, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для його поновлення не має.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 червня 2021 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 червня 2021 року, повернути особі, яка її подала, разом з оригіналом апеляційної скарги та усіма доданими матеріалами.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко Н.В.