Справа № 171/1772/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 вересня 2021 року м. Апостолове

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Хоруженко Н.В., розглянувши матеріали адміністративної справи: стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , в скоєні правопорушеннь, передбачених ч.3 ст. 184КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.08.2021 року: Гр. ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків у відношенні свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2005 року народження, внаслідок чого неповнолітній ОСОБА_2 2005 року народження, 04.08.2021 року близько 18-00 години, перебуваючи в центрі с. Нива Трудова, вживав пиво, внаслідок чого спянів, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 184 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення до протоколу додано письмове пояснення ОСОБА_1 , копію паспорту, копію свідоцтва про народження, пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 .

Суд, дослідивши докази надані до матеріалів справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 184 ч. 3 КУпАП не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.7 та ст.245, ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення повинна бути зазначена суть адміністративного правопорушення, оскільки конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

При дослідженні протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що зазначене в ньому обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення не можна визнати конкретним, оскільки в ньому не вказані обставини, які свідчать про склад правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, під час складання протоколу ОСОБА_2 пояснила, що про те, що її син ОСОБА_2 04.08.2021 року близько 18-00 години вживав пивоїй не відомо, оскільки за станом здоровя вона майже втратила можливості ходити, у звязку з втратою можливості ходити не має можливості належним чином дивитись за своїм сином.

На спростування доводів ОСОБА_1 щодо її стану здоровя будь-яких доказів не надано.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

В рішенні у справі "Абрамян проти Росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, протокол про адміністративне правопорушення складений стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначена суть адміністративного правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Також невиконання батьками або особами, які їх заміняють, обов`язків щодо виховання дітей мають містити систематичний та триваючий характер.

Зі змісту вищевказаного обвинувачення неможливо встановити, які саме обставини свідчать про те, що стосовно ОСОБА_1 не здійснювала виконання батьківських обов`язків своєї доньки у певний час та, яким чином це порушило законні інтереси неповнолітньої щодо забезпечення необхідних умов життя та навчання.

Суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ОСОБА_1 не містить ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, в чому саме полягає ухилення особи від виконання обов`язків щодо виховання дитини, не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та які вимоги і яким чином було порушено. Крім того, у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того факту, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої доньки.

Таким чином, можна стверджувати, що висунення обвинувачення ОСОБА_1 носило формальний характер, без з`ясування конкретних обставин щодо умов виховання неповнолітніх дітей та причин її поведінки.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, КУпАП, п о с т а н о в и в:

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом 10 днів.

Суддя: Хоруженко Н. В.