Справа № 346/4095/21
Провадження № 33/4808/786/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Матолич В. В.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника Петрика Б.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1 , на постанову судді Надвірнянського районного суду від 09 листопада 2021 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що 20.08.2021 року о 01 год. 30 хв. в селищі-Ланчин по вул. Незалежності, Надвірнянського району, Івано-Франківської області біля автомийки "Люкс-Вош", ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, автомобілем ГАЗ 3110 д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Drager Аlcotest 6810" та від огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР). Такими діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить постанову судді Надвірнянського районного суду від 09 листопада 2021 року щодо нього скасувати та закрити провадження за відсутності події та складу адмінправопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на захист.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та пояснив, що в той день, який вказаний в адмінпротоколі, керував автомобілем, який належить його товаришу. Його зупинили працівники поліції через те, що він рухався без включеного світла фар в темну пору доби. Працівники поліції склали постанову за ч.5 ст.121 КУпАП, однак він дану постанову не оскаржував та не сплатив штраф. Під час спілкування працівники поліції перевірили в нього відповідні документи та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що він відмовився, однак хотів пройти огляд в медзакладі, на що працівники поліції відповіли, що вже пізно. Крім того, зазначив, що на місці не було свідків та ствердив, що він в той день не вживав алкогольні напої.

Захисник Петрів Б.Ф. подав клопотання про виклик свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , апеляційним судом відхилено дане клопотання, позаяк судом першої інстації пояснення вищевказаних свідків визнано недопустимим доказом.

06 грудня 2021 року захисником Петриком Б.Ф. було подано клопотання про визнання недопустимими доказів: протоколу про адмінправопорушення від 20 серпня 2021 року та відеозапису, який додано з вищевказаним протоколом.

Дане клопотання не може бути задовольнене зважаючи на наступне.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Петрика Б.Ф. які просять скасувати постанову, а провадження закрити, за відсутності складу події та складу адмінправопорушення; перевіривши матеріали справи та додані документи, переглянувши відеозаписи з нагрудних знаків поліцейських, суд вважає, що АС не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення з накладенням адмінстягнення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Суддя першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР , передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суддя першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення:

- протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП серії ААБ № 244569 від 20.08.2021 року, (протокол складено о 01.40 годині), з якого вбачається, що 20.08.2021 року о 01 год. 30 хв. в селищі. Ланчин по вул. Незалежності, Надвірнянського району, Івано-Франківської області біля автомийки "Люкс-Вош", ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, автомобілем ГАЗ 3110 д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп"яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Drager Аlcotest 6810" та від огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Крім того зазначено пояснення ОСОБА_1 , що більше такого не повториться, а також те, що автомобіль залишено на автомийці;

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використаннням спеціальних технічних засобів ( а.с.2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с.3);

- постановою серії БАБ №968799 про притягнення ОСОБА_4 до адмівідповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

Згідно статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Із переглянутого відеозапису, вбачається, що на першому файлі відеозаписі зафіксовано момент керування ОСОБА_1 автомобілем.

На другому файлі відеозапису зафіксовано що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на стан на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Drager Аlcotest 6810" та від огляду у медичному закладі відмовився. Свідки при цьому не були присутні. Крім цього ОСОБА_1 просив не здійснювати фіксацію, не оформляти матеріали. Також під час розмови між працівниками поліції та ОСОБА_1 відкривались двері службового автомобіля невідомими людьми, отже доводи апелянта, що працівники поліції заблокували свій автомобіль і психологічно тиснули на нього та працівники поліції не пропонували проїхати в медзаклад - є неспроможними та спростовуються даними відеозапису, дослідженого під час апеляційного розгляду .

Щодо доводів апелянта, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, не спростовують наявності в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Адже факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності двох свідків під час відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`ягніння на місці, є безпідставними, з огляду на вимоги ч.2 ст. 266 КУпАП, відповідно до яких під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаних вимог Закону, працівниками поліції, було дотримано у повному обсязі, позаяк було застосовані технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зміни до ст.266 КУпАП, яка регламентує процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, були внесені на підставі закону від 16.02.2021 року. Зміни до вищевказаної Інстукції у зв`язку з прийняттям цього закону не були внесені. Однак, сама Інструкція містить посилання на ст.266 КУпАП як на таку, яка регламентує процедуру проведення огляду. Вимоги зазначені в ст.266 КУпАП є імперативними.

Щодо недопустимості відеозапису як доказу винуватості ОСОБА_1 , оскільки такий записаний не безперервно, то такі твердження не заслуговують на увагу суду.

Так, згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Як вбачається із диску, який наданий працівниками поліції, на такому зафіксовані відеозаписи із різних технічних пристроїв, які взаємодоповнюють один одного та в сукупності підтверджують обставини справи.

Із відеозаписів вбачається, що саме ОСОБА_1 є особою, яка зафіксована на відео та співпадає із особою, яка була встановлена апеляційним судом.

Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, так як не містить ознак фальсифікації та фабрикації.

Твердження про те, що джерело походження відеозапису невідоме, є безпідставним та спростовується відомостями із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 244569, з яких вбачається, до протоколу додаються матеріали згідно опису, в тому числі відеодоказ.

Крім того, з урахуванням вимог вищенаведеного Закону України «Про Національну поліцію» працівники поліції, здійснюючи відеофіксацію події на різні технічні пристрої, в тому числі на відеореєстратор та мобільний телефон, жодних порушень не допустили.

Щодо доводів захисника про те, що на одному відеозаписі зафіксована не та дата, яка зазначена у протоколі про адмінправопорушення, то такі розбіжності не є підставою для визнання такого доказу, як відеозапис, недопустимим та не скасовує відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні ним даного правопорушення, вина у вчиненні якого доводиться й іншими наявними у справі доказами.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 що на вказанмих відеофайлах зображений він і що всі ці події відбувалисся в один день в його присутності.

Отже, відеозапис події є належним та допустимим доказом. А тому, місцевий суд обґрунтовано поклав його в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт працівників поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника поліції про законність своїх дій, а тому його слід визнати недопустимим доказом, який не входить в перелік ст.254 КУпАП.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Отже, у апеляційного суду не виникає сумніву щодо доведеності "поза розумним сумнівом" вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07 липня 2016 року № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням вищенаведеного, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від огляду на стан алкогольного спяніння, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника.

Накладене суддею стягнення відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За наслідками апеляційного розгляду постанова судді підлягає до змін відповідно п.4 ч.8 ст.294 КУпАП

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Надвірнянського районного суду від 09 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови посилання суду на доказ винуватості - рапорт працівника поліції.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк