ПОСТАНОВА

Іменем України

06.12.2021 року смт.Мангуш Суддя Першотравневого районного суду Донецької області Чудопалова С.В., розглянувши заяву про самовідвід судді Першотравневого районного суду Донецької області Демочко Д.О. по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02.12.2021 р. суддею Першотравневого районного суду Донецької області Демочко Д.О. подано заяву про самовідвід по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, яка мотивована тим, що матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП надійшов до суду 22.10.2021, йому було присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 241/1646/21 та номер провадження 3/241/608/2021. Справа відповідно до автоматизованого розподілу судових справ між суддями надійшла до провадження судді Молонової Ю.В. Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 25.10.2021 справу було повернуто до відділу поліції на дооформлення. Оскільки після дооформлення справа надійшла до суду 16.11.2021 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справі було збережено єдиний унікальний номер справи та присвоєно новий номер провадження, тому суддя вважає, що було порушено автоматичний розподіл справи між суддями. Заяву суддя просив розглянути без його участі.

Розглянувши заяву, суддя дійшов наступного висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не містить спеціальних норм, що передбачають порядок розгляду заяви про відвід.

Між тим, згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Враховуючи наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, зокрема, врегулювання права на відвід і порядку заяви про відвід, приходжу до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і прийняття та розгляд клопотання за правилами, закріпленими в КПК України.

Так суддя, не зазначаючи норму конкретного нормативно-правового акту, яку було порушено при авторозподілі, заявляючи самовідвід приходить до висновку, що постанова про направленення справи на доопрацювання не може вважатися остаточною, а тому прийняття будь-якого рішення по даній справі іншим суддею порушує принцип незмінності складу суду.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII (з наступними змінами) (далі - Закон) суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційною (автоматизованою) системою у порядку, визначеному процесуальним законом. Згідно ч. 10 ст. 15 Закону Положення про Єдину судову інформаційну (автоматизовану) систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України. Відповідно до п. 47 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону до початку функціонування Єдиної судової інформаційної (автоматизованої) системи визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду. Кодексом України про адміністративні правопорушення не визначено порядок визначення судді для розгляду конкретної справи про адміністративне правопорушення. Згідно положень п. 1 розділу І Предмет регулювання Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 року № 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.03.2018 року № 17) правове регулювання відносин, пов`язаних із функціонуванням автоматизованої системи документообігу суду здійснюється даним Положенням, яке розроблено відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Господарського процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України, Кримінального процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до п. 1.5. розділу XX. Прикінцеві положення Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 року № 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.03.2018 року № 17) для судів загальної юрисдикції до їх підключення до модуля автоматизованого розподілу та інших підсистем, є чинними норми цього Положення в редакції від 15.09.2016 року. Категорії судових справ, клопотання, заяви, скарги, які підлягають розподілу шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді, визначені у п.п. 2.3.43.-2.3.46. п. 2.3. Розподіл судових справ між суддями розділу II. Порядок функціонування автоматизованої системи Положення, у якому відсутня така підстава розподілу справи про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду після дооформлення, раніше визначеному судді.

Проаналізувавши наведені обставини, вважаю, що порушення встановленого порядку визначення судді для розгляду справи не відбулося, а тому заява судді Демочко Д.О. про самовід є необґрунтованою, та задоволенню не підлягає, слід зауважити, що у відповідності до положень закону, на розподіл судових справ не може впливати бажання судді.

Керуючись ст.ст. 8 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», ст..75, 80, 81 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви судді Першотравневого районного суду Донецької області Демочко Д.О. про самовідвід по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 (справа № 241/1646/21) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В.Чудопалова