Справа № 303/6163/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
16.12.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 листопада 2020 року провадження у справі за ст. 124 та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , гр. України,
закрито за закінченням передбачених ст. 38 КУпАП України строків накладення адміністративного стягнення.
Згідно постанови, 22 жовтня 2019 року, о 13 год. 00 хв., у м. Мукачево, вул. Купальна, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , яка отримала тілесні ушкодження. Будучи причетним до даної дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди.
Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою судді Циганчук А.М. подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що суд розглянув справу по суті та не вирішивши при цьому питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_2 у ДТП, за обставинами якої відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, хоча факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при викладених у протоколі обставинах є доведеним. Зазначає, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, вважає, що є достатні правові підстави для встановлення вини особи при закритті провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а тому не встановлення судом першої інстанції вини ОСОБА_2 в оскаржуваній постанові є необґрунтованим і таким, що не відповідає вимогам закону. Щодо пропуску строку вказує на те, що не брала участі у розгляді справи, а про наявність оскаржуваної постанови дізналась лише 27.01.2021, копію постанови отримала 28.01.2021. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , неявка яких, з огляду на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що вищевказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, також суд бере до уваги і те, що ОСОБА_1 (апелянтка ) подала заяву про розгляд справи без її участі.
Доводи клопотання про поновлення пропущеного на оскарження судового рішення строку задовольняються з огляду на таке.
Так, у матеріалах справи містяться відомості, про те, що апелянтка не брала участі у розгляді справи у місцевому суді, копію оскаржуваної постанови від 02 листопада 2020 року отримала лише 28 січня 2021 року, що підтверджується відомостями, які містяться у матеріалах справи. Враховуючи вищевказане, доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення заслуговують на увагу, причини пропуску строку визнаються поважними і пропущений строк поновлюється.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду таке.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Доводи апелянтки про те, що місцевий суд розглянув справу по суті та не вирішивши при цьому питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_2 у ДТП, за обставинами якої відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, хоча факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при викладених у протоколі обставинах є доведеним, апеляційний суд вважає недоцільними і звертає увагу на таке.
Апеляційний суд вважає, що висновок місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП ґрунтується на зібраних та досліджених місцевим судом доказах, яким суд першої інстанції дав належну правову об`єктивну оцінку.
Так, відповідно до постанови місцевого суду, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 059235 від 24.09.2020, копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.11.2019, постановою про закриття кримінального провадження від 11.12.2019, копією схеми місця ДТП, копією пояснення ОСОБА_3 від 22.10.2019, копією протоколу допиту потерпілого від 26.11.2019, копією протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.12.2019, копією пояснення ОСОБА_2 від 11.12.2019, рапортами інспектора сектору превенції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 16.12.2019, 23.12.2019, 26.12.2019, 13.01.2020, поясненням ОСОБА_4 від 16.01.2020 та протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 059236 від 24.09.2020.
При оцінці зібраних у справі доказів береться до уваги і те, що вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів при збиранні доказів та фіксуванні обставин дорожньо-транспортної пригоди порушені не були.
Апеляційний суд, дослідивши сукупність доказів, які є належними, допустимими та достатніми, беручи до уваги вищенаведене, вважає, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП адміністративних правопорушень є такими, що відповідають фактичним обставинам справи, наявним у матеріалах справи доказам і узгоджуються з вимогами закону.
Таким чином, будь-які докази відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, у матеріалах справи відсутні. На переконання апеляційного суду місцевий суд ухвалив постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень повністю доведена і суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що при оцінці доводів апеляційної скарги, поданої ОСОБА_1 про те, що не встановлення судом першої інстанції вини ОСОБА_2 в оскаржуваній постанові є необґрунтованим і таким, що не відповідає вимогам закону, слід врахувати і той факт, що у мотивувальній частині апеляційної скарги чітко зазначено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП є доведеною. Тому вказані доводи апеляційним судом відхиляються, позаяк такі спростовані змістом мотивувальної частини постанови.
Разом з тим, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій шостій цієї статті.
Апеляційний суд вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, адже матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 адміністративні правопорушення вчинив 22.10.2019, з моменту скоєння цих правопорушень пройшло більше трьох місяців, з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а саме 11.12.2019 пройшло більше одного місяця. Тому враховуючи те, що на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 , провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.
Відповідно до п. 7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що жодних доказів, які б підтверджували наведені в апеляційній скарзі доводи та спростовували б висновки суду першої інстанції, ОСОБА_1 не надано; що апелянтка, не з`явившись на розгляд справи, позбавила себе можливості довести обґрунтованість своїх тверджень.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 листопада 2020 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Іван СТАН