ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2021 Справа №607/18428/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., секретаря судового засідання Комінярської О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2020 року близько 10 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за спільним місцем проживання, вчинила домашнє насильство відносно ОСОБА_2 психологічного характеру, чинила на неї моральний тиск та ображала її гідність, в результаті чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що не відповідає дійсності фабула у протоколі про адміністративне правопорушення, правопорушення не вчиняла, стверджує, що це наклеп від її невістки ОСОБА_2 , такі наклепи остання зводить на неї протягом тривалого часу кожного ранку. Вказує, що проживає в квартирі разом з сином та його сім`єю, які користуються всіма послугами, а комунальних послуг не оплачують, у зв`язку з чим вона має борг за оплату за житлово-комунальних послуг у розмірі 9000 грн. Того дня, 12 жовтня 2020 року, зранку, була з дочкою і внуками в поліклініці, зазначає, що часто не буває і навіть не ночує вдома, оскільки допомагає дочці, яка проживає окремо, доглядати за внуками. Додала, що співвласниками квартири, де вони спільно проживають є вона, її дочка та син ОСОБА_3 . Окрім того, пояснила, що син з невісткою не платять за комунальні послуги, не прибирають у квартирі. Вказала, що не бажає щоб вони проживали у квартирі. Додала, що у квартирі вона встановила приховані камери за допомогою яких вона фіксує що відбувається у квартирі, зокрема чим займається ОСОБА_2 .

Потерпіла ОСОБА_2 по суті вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суду повідомила, що 12 жовтня 2020 року біля 9 год. ранку її свекруха ОСОБА_1 почала кричати в квартирі та звинувачувати їх в тому, що вони нічого не роблять, не миють туалет, однак стверджує, що свекруха сама їх до такого довела, оскільки перекривала їм воду, забирала камфори в газовій плиті, щоб вони не мали можливості готувати їжу. При цьому кричала, що це її квартира, що потерпіла не має права нею користуватися та речами, які в ній знаходяться. ОСОБА_2 вказує, що вона не конфліктувала та зразу ж вийшли вона, її чоловік та дочка з квартири. Вийшовши з будинку, дочка, якій 15 років, зрозуміла, що забула направлення в поліклініку, куди вони збиралися йти та повернулася назад до квартири, щоб його взяти. Пізніше зі слів дочки вона дізналася, що коли дочка повернулася до їхньої спільної з свекрухою квартири, ОСОБА_1 погрожувала її неповнолітній дитині фізичною розправою через те, що та гримнула дверима, після чого потерпіла звернулася із заявою в поліцію. Стверджує, що подібні конфлікти трапляються в їх сім`ї досить часто, а також зазначила, що одного разу свекруха у косметичний засіб, яким користується її дочка налила рідини для миття унітазу, що могло призвести до непоправних ушкоджень здоров`я.

ОСОБА_4 , який допитаний в якості свідка, суду повідомив, що в квартирі АДРЕСА_2 проживає він з дружиною та двома дітьми та його матір ОСОБА_1 12 жовтня 2020 року зранку близько 9 год. 30 хв. він почув крик матері, а саме те, що вона ображає його дружину ОСОБА_2 нецензурними словами. У зв`язку з тим, що до нього зателефонував чоловік по роботі, він змушений був піти з дому та вказує, що вийшов з квартири о 9 год. 40 хв. Пізніше зі слів дружини йому стало відомо, що в квартирі відбувся скандал, свідками якого стали їх діти. Окрім того, його дочка зателефонувала йому та розповіла, що коли вони з дружиною вийшли з квартири, вони зрозуміли, що забули довідку чи направлення в поліклініку, у зв`язку з чим дочка повернулася додому та необережно гримнула вхідними дверима, на що почула образи з боку ОСОБА_1 в свою сторону та нецензурною лайкою його матір погрожувала фізичною розправою його неповнолітній дитині. Стверджує, що подібні конфлікти в його домі відбуваються досить часто протягом десь чотирьох років, оскільки його матір хоче вигнати їх з житла.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 суду повідомив, що 12 жовтня 2020 року біля 8 год. 30 хв. він приїхав до свого будинку по АДРЕСА_3 , де він планує робити ремонт та де знаходяться будівельні матеріали та побачив біля будинку №17 по вул. Нечая в м.Тернополі ОСОБА_2 , з якою знайомий через її чоловіка. Вона попросила його підвезти її та її доньку з внуками до поліклініки, на що той погодився. З вул. Нечая вони направилися до будинку її доньки по АДРЕСА_4 , де сіли її донька з двома дітьми та він їх завіз у поліклініку, яка знаходиться по вул. Злуки в м.Тернополі. Вказує, що по дорозі ОСОБА_1 , можливо, розповідала про конфлікт між нею та невісткою, але точно пригадати не може, оскільки уважно не слухав її, думав про свої справи, але зазначає, що ОСОБА_1 завжди буває незадоволеною. По суті конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який мав місце 12 жовтня 2020 року йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_6 , яка допитана в судовому засіданні, суду пояснила, що оскільки її чоловік був за кордоном, її мама ОСОБА_1 часто допомагала їй з дітьми, яким немає ще й року. Вона попросила маму, щоб вона зранку 12 жовтня 2020 року приїхала та допомогла їй зібрати дітей та завести в поліклініку. Стверджує, що мама приїхала вранці біля 9 год. та їх відвіз до лікаря сусід мами. До 11 год. вони повернулися звідти, вклали дітей спати, трохи разом з мамою посиділи на кухні та пізніше ОСОБА_1 пішла додому. Більше їй нічого по суті справи невідомо.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 повідомила, що вона проживає разом з ОСОБА_6 , яка являється дочкою ОСОБА_1 . Зазначила, що 12 жовтня 2020 року біля 9 год. ранку приїхала ОСОБА_1 для того, щоб допомогти її братовій зібрати дітей та завести до поліклініки. Вказує, що тоді було дистанційне навчання, а тому вона не відривалася від слухання лекцій. Зазначає, що повернулися вони від лікаря близько 11 год. З приводу конфлікту між ОСОБА_1 та її невісткою їй нічого не відомо.

Попри невизнання своєї вини, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №401558 від 28.10.2020 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 12.10.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.10.2020 року, ОСОБА_4 від 16.10.2020 року, поясненнями, наданими в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Що стосується пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 наданих ними в судовому засіданні, то суд зазначає, що по суті вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - їм нічого не відомо та суду, з приводу конфлікту, який мав місце 12 жовтня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вони нічого не повідомили. Пояснень свідків в частині того, що ОСОБА_1 12 жовтня 2020 року близько 10 години не могла перебувати у квартирі АДРЕСА_2 , оскільки в цей час допомагала ОСОБА_6 зібрати дітей у поліклініку, на думку суду не спростовують факту вчинення конфлікту 12 жовтня 2020 року за місце спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена орієнтовна дата вчинення адміністративного правопорушення, в той час як інших, об`єктивних доказів точного часу виниклого конфлікту суду не надано.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Окрім того, суд зазначає, що згідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення було вчинене 12 жовтня 2020 року. Таким чином, адміністративне стягнення на громадянку ОСОБА_1 за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, могло бути накладене не пізніше 12 січня 2021 року.

За таких обставин, вважаю, що ОСОБА_1 необхідно визнати винною у вчиненні адмінітсртаивного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а провадження в даній адміністративній справі слід закрити в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 38, 51, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Провадження в адміністративній справі закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяВ. Л. Дзюбич