МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 490/3814/21 Головуючий у місцевому судді Тішко Д.А.
Провадження № 33/812/312/21 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю: секретаря - Чоботаренко Т.І.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гуменного Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою :

АДРЕСА_1 , ФОП,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами механічних транспортних засобів строк 1(один) рік, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року встановлено, що ОСОБА_1 22.05.2021 року близько 17:55 год., керуючи транспортним засобом «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 в м. Миколаїв, по вул. Північна, 1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці і не погодився його проходити в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 26.04.2021 року близько 21:42 год., керуючи транспортним засобом «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 в м. Миколаїв, по вул. Артилерійська, 2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, однак погодився його проходити в медичному закладі, де було встановлено, що порушник перебуває у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Зазначеною постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень, а також позбавлення права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком один рік.

Не погоджуючись з постановою судді, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року та ухвалити нову, якою закрити провадження відносно нього у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 вважає, що оскаржувану постанову було винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного дослідження та критичної оцінки наданих Департаментом патрульної поліції УПП в Миколаївської області документів, без дослідження всіх доказів, тобто при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Також вважає, що висновки суду, викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам, що має місце недоведеність обставин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що при розгляді справи були порушені його права, передбачені ст. ст. 266, 284 КУпАП, що в матеріалах справи відсутні докази своєчасного сповіщення про час розгляду справи, внаслідок чого його було позбавлено можливості давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою та здійснювати інші права.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відтак, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Вказує, що зупинка транспортного засобу та наявні в матеріалах справи протоколи про адміністративні порушення не відповідають фактичним обставинам. Вказані протоколи йому не вручались.

Так, в матеріалах справи є протокол №114290 від 22.05.2021р., складений, згідно його тексту, в 18 год 15 хв. В протоколі зазначено, що в 17 год. 55 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнині роту, порушення мови, нестійка хода. Вказано, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також від медичного огляду в медичному закладі відмовився. Проте на думку апелянта це не відповідає дійсності, оскільки яка нестійка хода за кермом автомобіля та який запах алкоголю з порожнині роту в умовах надягнутої маски при карантині.

Також ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стверджує, що не відмовлявся від проходження медичного огляду в медичному закладі, що цей текст було внесено пізніше, а не на місці зупинки та не в час, коли він складався (згідно тексту протоколу - з 17.55 до 18.15). Тому, на його думку, викликає питання сам час складання протоколу та направлення на медичний огляд - 20 хвилин.

Про внесення в протокол більш пізнішого тексту свідчить запис, що до протоколу додаються «направлення, постанова ЕАН№4245000, диск з відеозаписом, оскільки - як на вулиці з відеокамери камери нагрудного жетона було зроблено перезапис на диск та вказівка на направлення на медичне обстеження спростовує вказівку, що він відмовлявся від медичного обстеження. Інакше з яких підстав це направлення потрібно було виписувати.

Крім того, ні направлення на медичний огляд, ні постанови які, відповідно тексту, начебто додавались до протоколу, в матеріалах адміністративної справи не має. Тобто, вказані додатки до протоколу в розпорядження суду не надходили.

Також ОСОБА_1 вказує, що поставив свій підпис в протоколі №114290 від 22.05.2021р. в графі про ознайомлення з місцем та часом розгляду справи - у Центральному районному суді м. Миколаїв за викликом. Підпис поставив, будучи впевненим, що в судовому засіданні буде в змозі переконати суд, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом. Це можливо було зробити допитавши особу, що складала протокол, зіставивши текст протоколу з відеозаписом. На теперішній час це можливо зробити, дослідивши направлення на медичний огляд та Постанову ЕАН№4245000, час запису диску, які вказані в протоколі як додаток до нього.

Крім того, зазначає, що результати огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається Акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Такого акту в матеріалах справи не має. Як і не має свідків, які повинні були бути при огляді.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що в матеріалах справи є також протокол №114147 від 03.05.2021р. складений, згідно його тексту, в 08 год 10 хв. в приміщенні Управління патрульної поліції в Миколаївської області (вул. Новозаводська, 1- Б) про те, що він начебто скоїв адміністративне правопорушення 26.04.2021р. у 21 год. 42 хв. Тобто за вісім діб до складання протоколу, що на його думку, свідчить про не оформлення протоколу на місці та в час виявлення начебто здійсненого адміністративного правопорушення, про відсутність передбачених законом підстав для направлення його на медичний огляд до медичного закладу. Копія направлення на медичний огляд суду не була надана.

Також звертає увагу, що в матеріалах справи знаходиться як протокол №114147 від 03.05.2021р. так і його копія, яку йому в порушення діючого законодавства не вручили. Протокол складався в його відсутність, про що свідчить його текст - «не підписував (не з`явився на розгляд справи)».

Крім того, зазначає, що висновок щодо результатів медичного огляду містить посилання (п.10), що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак це не відповідає дійсності, а сам висновок необхідно визнати не дійсним, оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735 (надалі - Інструкція). Так, результати огляду в медичному закладі на стан сп`яніння вказуються в Акті медичного огляду, обов`язково підтверджуються лабораторними дослідженнями. На підставі чого встановлюється діагноз, який вноситься до Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 стверджує, що був в медичному закладі, був тверезий, здавав сечу, проте результати лабораторних досліджень не вказані, акт при ньому не складався, пульс та артеріальний тиск не заміряли, лабораторних тестів при ньому не робили.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 4 до Інструкції), видається на підставі вказаного Акту медичного огляду, а його зміст повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Тому вважає, що вказані вимоги інструкції лікарем наркологом ОСОБА_2 було порушено, а суд першої інстанції не звернув на це увагу.

Крім того, вказує, що відповідно до п.1 розділу III Інструкції, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується МОЗ України, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних державних адміністрацій. На теперішній час в Миколаївської області діє Перелік Закладів охорони здоров`я, затверджений наказом управління охорони здоров`я облдержадміністрації від 30.11.2011р. №670-л (додається), в якому є такий заклад як Миколаївський обласний наркологічний диспансер. Цей заклад був в стані припинення з 07.10.2019р., на теперішній час припинений. Заклад, в якому здійснювався огляд лікарем наркологом ОСОБА_2 - МОЦПЗ (повна назва КНП «МОЦПЗ» МОР) в переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв відсутній. Тобто цьому закладу заснованому 01.01.2020р. право проведення огляду на стан сп`яніння не надано.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що як акт огляду, так і висновок про результати медичного огляду від 26.04.2021р. є недопустимими доказами.

Також ОСОБА_1 вказує, що відеозаписи, які були надані в розпорядження Центрального районного суду м. Миколаєва Управлінням патрульної поліції в Миколаївської області, не були досліджені судом, про що свідчить те, що конверти які скріплені печаткою Управління патрульної поліції залишились не розпечатаними, що зафіксовано ним на фото. Між тим, як вже вказувалось ці відеозаписи спростують дані протоколів про адміністративне правопорушення.

Посилаючись на викладене, просив скасувати постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно диспозиції якої адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності як за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №114147 від 08.05.2021), так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №114290 від 22.05.2021).

Переглядаючи постанову судді в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, зафіксоване в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №114290 від 22.05.2021, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114290 від 22.05.2021 та доданими до протоколу: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, диском з відеозаписом.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114290 від 22.05.2021, дані, відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 22 травня 2021 року о 17:55 год., в м. Миколаїв, Центральний район, вул. Північна, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу Alcotest Drager, а також від проходження медичного огляду в медичному закладі в установленому законом порядку для встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

Даний протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів

Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

За такого, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, в матеріалах справи також є направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений 22.05.2021 об 18:05 год., відповідно до якого в графі « Результати огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння» зазначено: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. В графі «огляд проводився за допомогою» зазначено, що від проходження медичного огляду на встановлення алкогольного сп`яніння у медичному закладі відмовився.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі підтверджений дослідженим судом відеозаписом, проведеним працівниками поліції.

Так, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер або проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду. Від проходження огляду на місці зупинки ОСОБА_1 категорично відмовився. На пропозицію пройти огляд у медичному закладі навіть після роз`яснення наслідків такої відмови ОСОБА_1 згоди не надав, а його поведінка свідчила про небажання пройти такий огляд.

Зазначений відеозапис є безперервним та повністю підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмови ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував, що керував транспортним засобом, що відмовився від проходження огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі, що був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому апеляційний суд враховує, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 .

Як уже зазначалося, відеофіксація відповідно до статті 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №114290.

Зафіксовані відеозаписом обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зокрема, зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом та не заперечував даного факту. З відеозапису відео реєстратора з нагрудної камери працівників поліції також вбачається, що ОСОБА_1 під час зупинки, після неодноразових пропозицій працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціально технічного приладу Драгер та виявив бажання проїхати для проходження огляду до медичного закладу, проте в подальшому відмовився і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі навіть після роз`яснення йому наслідків такої відмови.

За такого посилання апелянта в апеляційній скарзі, що перегляд відеозаписів, які було надано в розпорядження Центрального районного суду м. Миколаєва Управлянням патрульної поліції в Миколаївської області, спростує данні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, навпаки відеозаписи повністю підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення .

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд також відхиляє, так як відповідно до вимог Розділу III Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. Акт медичного огляду на стан сп`яніння особи складається за результатами такого огляду. У випадку відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння направлення на огляд не видається та акт огляду не складається.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що наявність в матеріалах справи направлення на медичне обстеження не спростовує, зафіксованої у встановленому законом порядку відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а лише вказує, що працівником поліції у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, на підставі яких водій ОСОБА_1 направлявся до КНП «МОЦПЗ» МОР для проходження медичного огляду для виявлення стану алкогольного сп`яніння, від якого останній відмовився.

Безпідставними є також доводи ОСОБА_1 про відсутність на відеозаписі свідків під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки 17.03.2021року набрав чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху №1231-IX від 16.02.2021 року, яким частина 2 статті 266 КУпАП викладена у новій редакції. Отже на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення законом передбачено проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису і тільки у разі неможливості застосування таких засобів закон вимагає проведення огляду у присутності двох свідків. Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 проводився з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, то участь свідків була не обов`язкова.

Отже, працівники патрульної поліції зафіксували у встановленому законом порядку відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також повідомили про складання матеріалів адміністративної справи за ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснили його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та повідомили, що розгляд адміністративної справи відбудеться згідно з повісткою за місцем вчинення правопорушення.

Посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось, особу було встановлено за паспортом НОМЕР_2 , оскільки водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія, про що було складено постанову ЕАН №4245000. Керування транспортним засобом було передано водію ОСОБА_3 .

Отже, посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , що наявний в матеріалах справи протокол №114290 від 22.05.2021 не відповідає фактичним обставинам, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а саме : протоколом про адміністративне правопорушення серіїї ААБ №114290 від 22.05.2021, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу, а також від проходження медичного огляду в медичному закладі в установленому законом порядку, який підписаний ОСОБА_1 власноручно, правом на надання пояснень, заперечень чи зазначення своє думки щодо зазначеного правопорушення ОСОБА_1 не скористався. Вказане також підтверджується відеозаписами доданими працівниками поліції до протоколу. які згідно ст. 251 КУпАП є належними та допустимими доказами у справі.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за правопорушення, вчинене 22 травня 2021р, визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

Доводи апелянта щодо порушення його прав в зв`язку з не повідомленням його про дату та час розгляду справи, розгляд суддею справи за його відсутності, не є з урахуванням конкретних обставин справи підставою для скасування постанови судді, оскільки судом апеляційної інстанції було поновлено права апелянта, визначені ст.268 КУпАП, в тому числі, право бути присутнім в судовому засіданні, надавати суду пояснення та докази, користуватися юридичною допомогою адвоката.

Будь яких додаткових обставин, крім тих які були встановлені судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено, додаткових доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не надано. За такого, постанова суду першої інстанції з підстав, що ОСОБА_1 не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки, його відсутність в суді першої інстанції, або ж розгляд справи за участі його та його захисника в суді апеляційної інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо апелянта.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114290 від 22 травня 2021 року, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В той же час, переглядаючи постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №114147 від 08.05.2021, апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Згідно частини 1 статті 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Системний аналіз норм ст. 130 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимоги до протоколу про адміністративне порушення, порядок його складання викладені у статтях 254, 256 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі Інструкція № 1376), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ від 07 листопада 2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395).

Так, статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Аналогічні вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені в Інструкції № 1376 та Інструкції № 1395.

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що складання такого протоколу в обов`язковому порядку відбувається на місці вчинення правопорушення, не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у присутності особи, яка притягається до відповідальності за адміністративне правопорушення, з роз`ясненням останній її прав, передбачених статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, наданням можливості надати свої пояснення, врученням копії протоколу.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок № 1103) та Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Пунктом 3 Порядку № 1103, пунктом 6 Інструкція № 1452/735 визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 15 розділу 3 Інструкції передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п.16,17 р.3 Інструкції).

Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я ( п. 18,19 р.3 Інструкції).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними ( п.22 р.3 Інструкції).

Згідно із пунктами 13, 14 Порядку № 1103 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу

у встановленому законодавством порядку.

Пунктами 15, 16, 20, 22 Інструкції № 1452/735 передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Однак докази, зібрані працівниками поліції та надані суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, протокол про адміністративні правопорушення серія ААБ № 114147, складений 08 травня 2021 року, та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №496, складений 26 квітня 2021 року, вказаним вимогам закону не відповідають.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ № 114147 вбачається, що його складено працівником поліції 08 травня 2021 року о 08:10 год. в м. Миколаїв, Інгульський район, вул. Новозаводська, 1Б, про те, що 26 квітня 2021 року о 21 годині 42 хвилин у м. Миколаєві, в Центральному районі, по вул. Артилерійська, 2, водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці) керував транспортним засобом «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_1 . У встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився проходити медичне обстеження на місці зупинки, проте погодився пройти медичний огляд в медичному закладі для встановлення стану алкогольного сп`яніння. Згідно медичного висновку №496 від 26.04.2021 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, протокол ААБ № 114147 про вчинення 26 квітня 2021 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, складений лише 08 травня 2021 року, тобто через 12 днів після виявлення правопорушення, та без присутності особи, яка притягається до відповідальності, що не відповідає приписам статей 254, 256 КУпАП, якими визначено 24 години для складання протоколу та передбачено його складання у присутності особи, яка вчинила правопорушення, з роз`ясненням останній її прав і якими не передбачене складання такого протоколу у відсутність цієї особи. Даний протокол не містить підпису правопорушника.

Більш того, відповідно до положень частини 1, 2 статті 259 КУпАП складання протоколу про адміністративне правопорушення не на місці вчинення правопорушення допускається лише в разі неможливості скласти його на місці події, зокрема, при вчиненні порушень правил користування засобами транспорту, правил щодо охорони порядку і безпеки руху порушника може бути доставлено уповноваженою на те особою в поліцію, якщо у нього немає документів, що посвідчують особу, і немає свідків, які б могли повідомити необхідні дані про нього.

Згідно ж матеріалів даної справи, особу ОСОБА_1 було встановлено на місці вчинення порушення, отже не було передбачених законом підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення не на місці вчинення правопорушення, а за адресою Управління патрульної поліції в Миколаївській області через тривалий час після встановлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Встановлені апеляційним судом обставини свідчать про порушення працівниками поліції вимог статей 254, 256, 259 КУпАП щодо порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення від 08 травня 2021 року відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення містить істотні недоліки, дані відображені в ньому, не можуть сприйматися судом як належні та допустимі докази обставин адміністративного правопорушення, оскільки викликають обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 496, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, складено 26 квітня 2021 р. о 22 год. 40 хв. у КНП «МОЦПЗ» МОР, лікарем наркологом ОСОБА_2 .

Між тим, матеріали справи не містять належних доказів того, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння був повідомлений ОСОБА_1 в присутності поліцейського, який його доставив. На відеозаписі це не зафіксовано, навпаки відеозапис містить інформацію, згідно якої висновки будуть відомі приблизно 28 квітня 2021р, в зв`язку з чим лікарем було роз`яснено, що поліцейський разом з ОСОБА_1 повинні з`явитися для ознайомлення з результатами дослідження.

ОСОБА_1 заперечує той факт, що за результатами лабораторних досліджень було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Підпис ОСОБА_1 в вищезазначеному висновку щодо результатів медичного огляду відсутній, а також запис про те, що він від підпису відмовився.

Відсутні також докази, що вказаний висновок йому вручався, оскільки відсутня відмітка про такі дії або застереження про відмову ОСОБА_4 від отримання висновку, що суперечить положенням Порядку № 1103 та Інструкції № 1452/735. Факт отримання висновку ОСОБА_1 заперечує.

Таке порушення передбаченої процедури медичного огляду позбавило ОСОБА_1 , зокрема, права на оскарження висновку про стан сп`яніння.

Зазначені обставини свідчать про порушення працівниками поліції визначеного законодавством порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбаченого Порядком № 1103 та Інструкцією № 1452/735.

За такого висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 496 від 26 квітня 2021 року, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, слід вважати недійсним через порушення вимог щодо його складання.

Інші докази обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 26 квітня 2021 року в матеріалах справи відсутні.

В результаті аналізу наданих до суду вищезазначених доказів та встановлених судом обставин апеляційний суд приходить до висновку, що твердження органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення про керування водієм транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 26 квітня 2021р, ґрунтується лише на припущеннях.

Суд не має права за своєю ініціативою збирати додаткові докази винуватості особи.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 р. по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

З огляду на наведене, а також положення статті 62 Конституції України, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, через порушення положень п. 2.9А Правил дорожнього руху 26 квітня 2021, є неправильними, оскільки в суді не доведено належними та допустимим доказами наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП за даним епізодом, у зв`язку із чим постанова судді в цій частині підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю із підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В той же час, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги, що заклад, в якому здійснювався огляд лікарем наркологом ОСОБА_2 - МОЦПЗ (повна назва КНП «МОЦПЗ» МОР) відсутній в переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, оскільки це спростовується витребуваними за клопотанням ОСОБА_1 доказами, а саме наказом Управління охорони здоров`я Миколаївської обласної державної адміністрації № 466-Л від 02.08.2018р. та наказом Управління охорони здоров`я Миколаївської обласної державної адміністрації № 329-Л від 14.04.2020р., яким внесені зміни до переліку закладів охорони здоров`я Миколаївської області, яким надано право проведення медичного огляду громадян для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під дією лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених наказом № 466-Л від 02.08.2018р. та віднесено до таких закладів КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради, а також листом даного закладу від 15.09.2021р №01-1566 про те, що лікар-нарколог ОСОБА_2 пройшла курси тематичного удосконалення з «Діагностика станів сп`яніння» у Харківській медичній академії післядипломної освіти 2020р.

З урахуванням викладеного постанова судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9А Правил дорожнього руху України за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114147 від 08 травня 2021 року підлягає скасуванню з закриттям провадження із підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114290 від 22 травня 2021 року - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9А Правил дорожнього руху України за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114147 від 08 травня 2021 року скасувати.

Провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9А Правил дорожнього руху України за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114147 від 08 травня 2021 року закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2021 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114290 від 22 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова