Справа № 752/1716/21
Провадження №: 3/752/1961/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Токман Ю. Ф., розглянувши матеріали, які надійшли від Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Попільня Житомирської області, громадянина України, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 грудня 2020 року о 00 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Renault 21», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на просп. Лобановського, 117, з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість, від проходженнявідповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КупАП.

ОСОБА_1 подав до суду заяву про направлення матеріалів про адміністративне правопорушення за місцем його проживання у зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання до міста Києва.

Також ОСОБА_1 направив до суду письмові пояснення, в яких заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та просив закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. У поясненнях зазначив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки наполягав на проходженні такого огляду на приладі «Драгер». Йому не роз`яснено які саме ознаки стали підставою для співробітників поліції вважати, що він перебував у стані сп`яніння. Співробітниками поліції не роз`яснено його прав. Вручена йому копія протоколу є нечитабельною. Оспорив законність підстав його зупинки працівниками поліції. Вказав, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

В судове засідання 3 лютого 2021 року ОСОБА_1 з`явився. Підтримав свою заяву про передачу справи на розгляд суду за місцем його проживання. Пояснив суду, що в присутності свідків 1 грудня 2020 року о 00 год. 50 хввідмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, оскільки поспішав додому, при цьому просив працівників поліції провести такий огляд на місці його зупинки.

Суд прийняв рішення про відмову у направленні матеріалів провадження для розгляду за місцем проживання ОСОБА_1 з тих підстав, що відповідно до положень ч. 1 ст. 276 КУпАП справа підсудна Голосіївському районному суду м. Києва, порядок передачі справ про адміністративні правопорушення між судами КУпАП не регулює, а особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, з`явилася в судове засідання.

В судовому засідання ОСОБА_1 було ознайомлено з усіма матеріалами провадження, в тому числі і з протоколом про адміністративне правопорушення, на нечитабельність копії якого ОСОБА_1 вказував у письмових поясненнях.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суд виходить з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив факт відмови ним від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога.

Також в судовому засіданні досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 018798 від 01.12.2020, відповідно до якого на пропозицію співробітника поліції у зв`язку з виявленням ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, письмові пояснення свідків на підтвердження викладених у протоколі обставин, а також відео з нагрудної камери поліцейського. На відео видно, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходженнявідповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, співробітником поліції було повідомлено учасникам які саме ознаками стали підставою вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість, а також роз`яснено ОСОБА_1 , що відмова від проходженнявідповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння матиме наслідком адміністративну відповідальність.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 , що він не знав про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, є неспроможними та не можуть бути підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Безпідставними також є і доводи ОСОБА_1 про те, що він був згоден пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», оскільки огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно у лікаря нарколога.

Обставини зупинки ОСОБА_1 співробітниками поліції, а також відсторонення його від керування транспортним засобом в судовому засіданні не досліджувались, оскільки в даному випадку це не впливає на встановлення факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі пояснення ОСОБА_1 , які він надав в судовому засіданні, суд дійшов висновку про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

При накладенні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю, що ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід піддати адміністративному стягненню в межах санкції, передбаченої вказаною статтею.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя Ю. Ф. Токман