запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/610/21Головуючий у 1-й інстанції Боєв Є.С.
Єдиний унікальний №336/5370/21Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі ОСОБА_1 , її захисника Усенка А.В. і представника потерпілого Мудрака Д.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого Мудрака Дениса Валерійовича на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 , яка є фізичною особою-підприємцем

якою закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП

ВСТАНОВИВ

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, що надійшов до суду, 28.06.2021 о 12-04 год. у м. Запоріжжі по вул. Чарівна, 56 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , порушивши вимоги п.12.1 ПДР, скоїла наїзд на автомобіль CHEVROLET LACETTI, державний номерний знак НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків, травмовані відсутні.

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник потерпілого Мудрак Д.В. просив постанову районного суду скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні передбаченого ст.124 КУпАП правопорушення. Зазначав, що висновки районного суду суперечать матеріалам справи та вина ОСОБА_1 в порушенні п. 12.1 ПДР повністю підтверджується даними, що містяться в матеріалах справи. Районний суд поставив під сумнів винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.12.1 ПДР тільки через те, що вона нібито могла порушити п.13.3 ПДР. Проте, такий сумнів не можна вважати «розумним сумнівом», оскільки порушення одного пункту ПДР не може автоматично відміняти порушення іншого пункту цих правил.

Не відповідають дійсності і твердження суду щодо неявки в судове засідання потерпілого та свідків, оскільки потерпілий ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 прибули до суду завчасно, однак після години очікування, помічник судді повідомив, що справу розглянуто за їх відсутності.

Заслухавши представника потерпілого Мудрака Д.В., який в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги; особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та її захисника Усенка А.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову районного суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен дійти висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.124 КУпАП адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає їх достатньо обґрунтованими.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази вцілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, достовірність і достатність фактичних даних, що встановлюють цими доказами, та мають значення для справи.

Протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, а саме вказує на порушення певних правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху.

Відповідно до пункту 12.1 ПДР України, порушення якого інкриміновано ОСОБА_1 , під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Суддя місцевого суду дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами не доведено винних дій водія ОСОБА_1 , оскільки зібрані докази є суперечливими та не достатніми для визнання ОСОБА_1 винною саме за порушення вимог п.12.1 ПДР.

Пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, є суперечливими.

За версією ОСОБА_1 автомобіль CHEVROLET LACETTI, державний номерний знак НОМЕР_2 , водієм якого був ОСОБА_2 перед моментом зіткнення, не подаючи відповідного сигналу повороту, несподівано для неї почав здійснювати рух.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 , а також свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на момент аварії автомобіль CHEVROLET LACETTI було припарковано та не рухався.

При цьому, характер і локалізація пошкоджень транспортних засобів, за участю яких відбулось ДТП, а також розташування автомобіля ОСОБА_2 , свідчать про більшу ймовірність версії ОСОБА_1 стосовно обставин події.

Відтак, взявши до уваги вищезазначене, апеляційний суд не вбачає в діях ОСОБА_1 порушення саме п. 12.1 ПДР.

Слід зазначити, що суд розглядає справу в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення.

Правильна кваліфікація правопорушення є необхідною умовою реалізації конституційного принципу законності, досконалого та юридично виваженого розгляду справи судома, а також призначення особі, відносно якої складено протокол, справедливого й обґрунтованого покарання.

Наявними в матеріалах справи доказами факт порушення ОСОБА_5 п.12.1 ПДР не підтверджується.

Відтак, апеляційний суд погоджується із висновками судді районного суду щодо невинуватості ОСОБА_1 в порушенні саме п.12.1 ПДР та зазначає, що суд не має права самостійно редагувати об`єм висунутого обвинувачення, а так само не може відшукувати докази на його користь.

У зв`язку з чим, на переконання апеляційного суду суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 в порушенні п.12.1 ПДР, а від так і в ДТП, що сталося за її участю.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не є вагомими для скасування або зміни прийнятої районним судом постанови.

Дослідивши всі матеріали справи, провівши всебічний аналіз кожного доказу окремо та всіх у сукупності, апеляційний суд доходить висновку про правильність та обґрунтованість рішення районного суду, яким провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу представника потерпілого Мудрака Дениса Валерійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 336/5370/21