Справа № 583/4800/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що працює на посаді оператора на «АГЗП», що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

24.11.2021 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області від Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 684750 від 19.11.2021 року 19.11.2021 року о 19 год. 10 хв. оператор «АГЗП» ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , здійснював реалізацію скрапленого газу без дозволу, передбаченого Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу пального». Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, виходив з наступного.

Згідно вимог ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 276 КпАП України передбачено, що згідно ст. 245 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом.

В ст.280 КпАП України зазначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ч. 2 ст. 251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Аналогічні положення містить в Постанова Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», яка передбачає, що згідно ст. 245 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Диспозицією ч. 1 ст. 164 КпАП України передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

За приписами ч. 1, 2, ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Відповідно до ст. 42 Господарського Кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 року за №3 під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 684750 від 19.11.2021 року та доданих до нього матеріалах не зазначено та не надано будь-яких належних доказів того, що ОСОБА_1 , як суб`єкт господарювання, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 164 КпАП України, а саме систематично здійснював діяльності з реалізації скрапленого газу без ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, як цього вимагає законодавство. Крім того в протоколі не зазначено, без яких саме відповідних документів, в тому числі дозвільних, ОСОБА_1 здійснював (реалізовував) скраплений газ на АГЗП з посиланням на відповідні закони та підзаконні акти, також до протоколу не надано доказів самої реалізації скрапленого газу в балон (квитанції, накладні тощо). Навпаки, у протоколі зазначено про те, що він перебуває на посаді оператора АГЗП, а дозвільні документи на виконання робіт у вибухонебезпечній зоні за вказаною адресою, та свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість оформлені на ім`я іншої особи.

Так, в протоколі огляду місця події від 19.11.2021 року було встановлено на місцевості за адресою: вул. Першотравнева, 51, в м. Охтирка, Сумської області, газової заправної станції ФОП ОСОБА_2 , на якій розміщена цистерна білого кольору з написом «Пропан бутан вогненебезпечно». Факту реалізації ОСОБА_1 скрапленого газу без відповідного дозвільного документу у вказаному протоколі огляду місця події не зафіксовано.

Суд не приймає до уваги фото таблицю додану до матеріалів, оскільки з неї не вбачається місце та дати її складення. Вказана фото таблиця та не містить відомостей, щодо якого об`єкту вона складена, не підтверджує факт реалізації ОСОБА_1 скрапленого газу.

Таким чином, належним суб`єктом інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення буде посадова особа керівник (директор тощо) суб`єкта господарювання, а саме «АГЗП» по вул. Першотравнева, 51, в м. Охтирка, Сумської області, а не рядові працівники, а саме оператор.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи відсутність у матеріалах будь-яких інших доказів, які б підтверджували винуватість водія, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

Керуючись ч. 1 ст. 164, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Р.В.Сидоренко