Справа № 677/1718/20
Провадження № 3/677/956/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року м. Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Кускова Т.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, іден.код НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП,

В с т а н о в и л а :

27 листопада 2020 року о 20 годині 02 хвилин в місті Красилові по провулку Левадному, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 21011», номерний знак НОМЕР_2 , вживав алкоголь після зупинки його працівниками поліції і до проведення уповноваженої особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав частково. Зокрема пояснив, що працівники поліції зупинили його безпричинно, тривалий час вони його тримали і нервували, він не витримав і випив «чикушку» горілки Медофф, яку придбав заздалегідь в магазині. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння він відмовився в присутності свідків, своїх сусідів. Вважав, що дії працівників поліції були незаконними і те, що він зізнався у вживанні алкоголю до зупинки його автомобіля, що зафіксовано на відеозаписі, він сказав під тиском, бо був дуже знервований. У вчиненому не кається.

Інспектор СРПП Красилівського ВП ГУНП у Хмельницькій області Момот О.В. в судовому засіданні пояснював, що 27.11.2020 року близько 20 год. 15 хв. у м. Красилові неподалік пров. Левадного, співоче поле, він зі своїм колегою ОСОБА_2 зупинив автомобіль «ВАЗ 21011», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . Після зупинки автомобіля, ОСОБА_1 вийшов з нього, зі сторони водія та вжив алкоголь в присутності працівників поліції, після чого відмовився від проходження тесту на алкоголь як на місці зупинки так і в лікарні, мотивуючи це тим, що вживав він спиртні напоїв вже після зупинки автомобіля.

Працівник СРПП Красилівського ВП ГУНП у Хмельницькій області Казмірук В.В. в судовому засіданні надав аналогічні пояснення, надані поліцейським ОСОБА_3 , які між собою розбіжностей не мають.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 27.11.2020 року близько 20 год. 15 хв. у м. Красилові неподалік пров. Левадного, співоче поле, його працівники поліції запросили бути в якості понятого огляду на вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 , під час того як ОСОБА_1 працівники поліції запропонували пройти тест на алкоголь, однак вказаний громадянин пояснив те, що вжив алкоголь після зупинки поліцейськими та відмовився від експертизи на місці зупинки та у мед закладі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснював, що 27.11.2020 року близько 20 год. 20 хв. він був запрошений в якості свідка під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в його присутності він відмовився від проходження огляду, а також відмовився від проходження в лікарні, окрім того водій ОСОБА_1 заявив, що вживав алкоголь після його зупинки працівниками поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з`ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 1ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису тощо, а згідно ч. 2 цієї норми Закону обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП, визначено орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також ПДР п. 2.10 «є» передбачено, що водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Частиною 4 ст.130 КУпаП визначено,.що вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Враховуючи вищенаведені норми, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінстративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.130 КУПАП, тобто щодо вживання алкоголю після зупинки працівниками поліції і до проведення відповідного медичного огляду підтверджується, зокрема, крім пояснень працівників поліції ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , також:

- відеозаписами подій 27.11.2020р., які оглянуті в судовому засіданні, підтверджується той факт, що водій ОСОБА_1 після зупинки працівниками поліції його автомобіля, поводився неадекватно, зухвало, він особисто на відео підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв до керування автомобілем, незважаючи на неодноразові вимоги поліцейських, надати документи та пройти медичний огляд, які не були висловлені в грубій або принижуючій людську гідність формі, ОСОБА_1 категорично відмовлявся проходити огляд, після чого ОСОБА_1 дістав з внутрішнього карману куртки пляшку горілки, випив її перед представниками поліції і не заперечував даний факт. Незважаючи на неодноразові вимоги поліцейських, пройти медичний огляд, які не були висловлені в грубій або принижуючій людську гідність формі, ОСОБА_1 категорично відмовлявся проходити огляд, голосно кричав в бік поліцейських, зухвало себе поводив не надаючи відповіді працівникам поліції на їх питання (а.с.11-12) .

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 з яких слідує, що вони стали свідками того як 27.11.2020 р. ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на предмет вживання алкогольних напоїв у встановленому законом порядку, зокрема продуття драгера та огляду в медичній установі (а.с.2-3);

- з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів слідує, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою Драгера6810, однак останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 4)

- наявним направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкоголю від 27 листопада 2020 року підтверджено факт того, що ОСОБА_1 відмовився від їх проходження огляду (а.с. 5)

Відповідно до п.2.4. ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що він не порушував правил дорожнього руху, а тому дії та вимоги працівників патрульної поліції були незаконними.

Разом з тим, зазначені доводи ОСОБА_1 не можуть бути визнані обґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» працівник поліції має право зупинити транспортний засіб в передбачених законом випадках, у тому числі у разі порушення Правил дорожнього руху.

Згідно вимог, передбачених підпунктом «а» п. 2.4. Правил дорожнього руху, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 цих Правил.

Отже, дії працівників патрульної поліції, в тому числі щодо вимоги зупинки автомобіля ОСОБА_1 в зв`язку з виявленням порушення ПДР, вимоги пред`явити для перевірки документи, зокрема посвідчення водія, всупереч доводам ОСОБА_1 відповідають вимогам закону.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожний наведений вище письмовий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним письмовим доказам та поясненням працівників поліції ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , поясненням свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , оскільки вони повністю узгоджуються між собою та з відеозаписами подій.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими належними та допустимими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який незважаючи на визнання факту вживання ним алкоголю після зупинки працівниками поліції, категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення в звязку із незаконними діями працівників поліції під час зупинки автомобіля.

Отже, враховуючи встановлені обставини, вважаю, що на момент розгляду судом адміністративного протоколу матеріали справи не містять доказів того, що зі сторони працівників поліції до ОСОБА_1 або свідків було необ`єктивне ставлення. Жодної скарги на неправомірні дії працівників поліції, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ні до суду ні до інших відповідних органів не подано.

Відповідно ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України",ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи встановлені обставини, у суду відсутні будь-які сумніви, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, будучи зупиненим працівниками поліції вживав алкогольні напої після зупинки його транспортного засобу, а тому вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні стягнення, суд, відповідно до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Аналізуючи з наявних матеріалів справи, щодо особи правопорушника суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, не визнає свою вину, під час спілкування з працівниками поліції поводив себе зухвало, аналогічна поведінка спостерігалась за ним протягом всіх судових засідань, на думку ОСОБА_1 вживання алкогольних напоїв при працівниках поліції є нормою, тобто у ОСОБА_1 відсутнє будь-яке розкаяння з приводу його протиправних дій.

Санкція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає різне покарання для водіїв (штраф з позбавленням права керування транспортними засобами).

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КпАП України, керуючи транспортним засобом, маючи посвідчення водія відповідної категорії є водієм у розумінні ПДР та положень ст.130 КУпАП.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , оцінивши обставини, передбачені ст.ст. 34, 35 КУпАП, суд вважає можливим застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ч. 4 ст. 130, ст. 34-35, ст. 284, ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Кускова Т.В.