ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1137/21 Номер провадження 33/814/529/21Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н ОВ А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Яковенко В.С., за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Яременка О.І., розглянувши у режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 23 червня 2021 року о 16 год. 05 хв. в с. Максимівка на вул. Приморській Кременчуцького району Полтавської області він керував автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн із позбавленням права керування транспортним засобом строком 1 рік.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що він не керував транспортним засобом, а тому не може нести відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, згідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за даною статтею настає, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, диспозиція наведеної статті передбачає адміністративну відповідальність саме за виявлений факт керування транспортним засобом, який має бути доведений відповідними доказами органом, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 245092 від 23 червня 2021 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за керування автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_2 із ознаками алкогольного сп`яніння і відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення на гр. ОСОБА_1 не містять належних доказів на підтвердження фактичного керування особою транспортним засобом, що є обов`язковою обставиною для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідження відеозапису з нагрудної камери поліцейського свідчить, що ОСОБА_1 дійсно мав візуальні ознаки сильного алкогольного сп`яніння і характер його поведінки і мови викликає сумнів у можливості усвідомлення ним подій, що відбувалися.

Зі змісту протоколу вбачається, що в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 особисто записано, що він визнає вину.

Разом з тим, суд не може прийняти вказаний запис, за реальне визнання особою провини за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 записує текст про визнання ним провини під диктовку патрульного поліцейського, що з огляду на стан особи, не можна визнати усвідомленими діями по визнанню особою провини по суті порушення, яке йому інкримінується.

При цьому, у жодному фрагменті відеозапису патрульними поліцейськими не було вжито заходів для встановлення реальних обставин подій, не з`ясовано у особи чи керував він транспортним засобом, визнає він цей факт чи заперечує і чим обґрунтовує своє перебування у салоні автомобіля.

Апеляційний суд взагалі не може визнати вказаний відеозапис за належний доказ, оскільки він поділений на декілька фрагментів, які записувалися у різний період часу, мають тривалі інтервали між зафіксованими уривками подій та не відображають цілісну картину обставин складення протоколу у цілому, а лише містять докази встановлення працівниками поліції обставини перебування особи у стані алкогольного сп`яніння і відмови від проходження від медичного огляду на стан сп`яніння, перебування в якому ОСОБА_1 не заперечувалося.

Також не підтверджують факт керування транспорним засобом письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в яких зазначено, що громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у звязку з визнаннями вказаної обставини, а самого факту керування транспортним засобом не бачили, оскільки були запрошені після приїзду працівників поліції.

Також апеляційний суд, дослідивши звукозапис судового засідання у Кременчуцькому районному суді Полтавської області від 26 липня 2021 року, встановив, що свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дали у суді першої інстанції свідчення, згідно яких 23 червня 2021 року дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_5 відвезла чоловіка автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_2 на пляж у с. Максимівка Кременецького району Полтавської області, де залишила його і вирушила назад до домоволодіння на вказаному автомобілі. Однак, під час заїзду на гору в автомобілі сталася поломка, яка унеможливила його подальший рух, у зв`язку з чим вона була вимушена залишити транспортний засіб на дорозі. Дійшовши пішки додому вона попросила ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , спробувати пригнати зламаний автомобіль. Прибувши до місця розташування транспортного засобу ОСОБА_3 і ОСОБА_4 побачили біля нього працівників поліції і ОСОБА_1 , які складали відносно нього протокол про притягнення до адміністративної відповідальності та були залучені до його складення у якості свідків, підтвердивши факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Також свідки вказали, що намагалися завести автомобіль, що виявилося безрезультатно, у зв`язку з чим вони разом з працівниками поліції відштовхали його з дороги і залишили, відбуксувавши у двір ОСОБА_1 наступного дня.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Апеляційний суд, провівши аналіз усіх доказів, наявних у матеріалах справи, а також показів свідків, які між собою узгоджуються, погоджується з доводами апеляційної скарги, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як не містять доказів і факту руху автомобіля, який через несправність не міг рухатись з об`єктивних підстав.

Наведені обставини виключають наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутня об`єктивна сторона правопорушення керування транспортним засобом. Сам факт перебування в автомобілі, який не рухається і яким особа не здійснює керування не є складом правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження факту керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом, його причетність до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, не доведена, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 липня 2021 року, стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця