ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/2328/20

10 лютого 2021 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , одруженої на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючої, раніше не притягалась до адміністративної відповідальності, громадянки України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 042458 від 23.10.2020, складеного ст. ДОП Надвірнянського ВП ГУНП Хімяком Ю.Ю. вбачається, що 28.06.2020 в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 застосувала психологічне насильство, що не завдало фізичного болю та не спричинило тілесних ушкоджень відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме ображала її нецензурними словами, чим вчинила домашнє насильство.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала, суду пояснила, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.11.2010 та договору дарування від 26.01.2011 їй належить на праві власності домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 . У вказаному домоволодінні на даний час проживають її мама ОСОБА_2 , та два брати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Приблизно з 2019 року між нею та її матір`ю ОСОБА_2 склались особисті неприязні відносини, так як остання часто не впускає її до свого домоволодіння, що в АДРЕСА_1 , через що вона неодноразово викликала поліцію.

28.07.2020 близько 09.30 год. вона спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_6 приїхали до її домоволодіння, що в АДРЕСА_1 , щоб забрати деякі свої речі. Ввійшовши на територію господарства вона побачила свою маму ОСОБА_2 , яка, побачивши їх, відразу побігла та позакривала всі двері, які ведуть до вхідних дверей будинку. На її прохання відчинити двері для того щоб забрати речі, остання відмовилася, після чого вона відразу викликала працівників поліції. Після приїзду поліцейських ОСОБА_2 в їхній присутності все одно відмовилася відчинити двері до її будинку, сказавши при цьому декілька образливих фраз, та відразу втекла з території її господарства в невідомому напрямку. Вона здійснила спробу зателефонувати матері, однак остання не брала слухавку. Тоді вона розповіла присутнім працівникам поліції про всі обставини того що сталося, після чого написала відповідну заяву. Тоді вона попросила працівників поліції бути присутніми при вході в будинок, так як планувала ввійти в середину по свої речі, показавши при цьому відповідні документи на право власності, на що останні відповіли, що вона як власник має повноцінне право ввійти всередину, після чого останні покинули територію господарства. Згодом, не дочекавшись матері, вона спільно з чоловіком вирішили зняти ліве вікно ззаді будинку, для того щоб пробратися всередину та забрати речі. Зайшовши в будинок вони забрали все необхідне, та близько 11.00 год., перебуваючи на подвір`ї, побачили як на територію господарства знов ввійшли працівники поліції, які підійшли до них і повідомили, що шукають ОСОБА_2 , так як остання повідомила на лінію 102 про спричинення їй тілесних ушкоджень. Вони повідомили працівникам поліції, що ОСОБА_2 з моменту попереднього виклику вдома ще не з`являлася, після чого працівники поліції покинули територію господарства. Вони з чоловіком ОСОБА_6 також вийшли на вулицю та повернулися до м. Надвірна. Просить провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом та у випадку доведеності вини призначити справедливе стягнення.

Відповідно до ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог КУпАП розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії ознаки саме такого правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Проте протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає вище вказаним вимогам закону.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 042458 від 23.10.2020, складеного ст. ДОП Надвірнянського ВП ГУНП Хімяком Ю.Ю. вбачається, що 28.06.2020 в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 застосувала психологічне насильство, що не завдало фізичного болю та не спричинило тілесних ушкоджень відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме ображала її нецензурними словами, чим вчинила домашнє насильство (а.с. 1).

Однак в порушення вимог ст. 256 КУпАП в протоколі не зазначено час вчинення правопорушення (вказано лише дату вчинення правопорушення без зазначення години).

Також відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

До протоколу долучено постанову про закриття кримінального провадження, витяг з ЄРДР, копію протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, копію письмових пояснень ОСОБА_2 , копію письмових пояснень свідка ОСОБА_7 , копію письмових пояснень свідка ОСОБА_8 , копію письмових пояснень свідка ОСОБА_9 , копію письмових пояснень ОСОБА_1 , копію висновку експерта.

Як вбачається з копій витягу з ЄРДР по кримінальному провадженні № 0000087 від 03.08.2020 та постанови про закриття кримінального провадження від 21.09.2020, 03.08.2020 до Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла заява ОСОБА_2 про те, що 28.07.2020 близько 20.00 год. дочка ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , у ході конфлікту спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_2 .

Відомості про кримінальний проступок, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесено інспектором СД Надвірнянського ВП до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000087 та розпочате досудове розслідування.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до висновку експерта № 165 від 26.08.2020 у ОСОБА_2 будь-яких тілесних ушкоджень не встановлено.

Оскільки у ОСОБА_2 відповідно до висновку судово-медичного експерта будь-яких тілесних ушкоджень не встановлено, що є обов`язковою умовою кваліфікації вказаного злочину, інспектор СД дійшла висновку, що в даному випадку відсутній склад кримінального проступку, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України. При цьому діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення (а.с. 3-5).

Згідно копії протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.08.2020 ОСОБА_2 зазначила, що 28.07.2020 близько 20.00 год. в АДРЕСА_1 її дочка ОСОБА_3 в ході конфліку нанесла їй тілесні ушкодження (а.с. 6).

В письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначила, що вона проживає в АДРЕСА_1 , разом зі своїми синами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які перебувають в зоні АТО. Також до недавнього часу в даному домоволодінні проживала її дочка ОСОБА_1 , яка на даний час проживає в м. Надвірна та періодично заїжджає до неї.

З дочкою ОСОБА_1 вона перебуває в неприязних відносинах у зв`язку з тим, що остання довгий час періодично наносить їй тілесні ушкодження та погрожує фізичною розправою. Образи і побиття з боку дочки почали відбуватися після того, як вона оформила договір дарування свого будинку на останню, що мало місце в 2011 році.

28.06.2020 року близько 09.40 год. вона перебувала по місцю свого проживання. Вийшовши на подвір`я вона побачила, як на територію господарства ввійшла її дочка ОСОБА_1 спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , та направилися в її сторону. Вона присіла на лавку, яка знаходилася під її будинком, та відразу зателефонувала своїй сусідці ОСОБА_10 , в ході чого попросила останню, щоб вона прийшла її захистити, так як дочка коли приїжджає до неї, ображає її і наносить удари. Тоді до неї наблизилась дочка ОСОБА_1 , яка спитала її, чому вона не відкриває двері будинку, на що вона змовчала. Після цього дочка нанесла їй декілька ударів кулаками в область грудної клітки, зловивши при цьому її за пальці, які намагалася вивернути в іншу сторону. При цьому її чоловік ОСОБА_6 стояв поруч з нею та дивився на протиправні дії останньої. В той момент вона помітила, що біля паркана стоїть її сусідка ОСОБА_10 , яка бачила та чула все що відбувається. Після цього дочка відразу направилася до майстерні, яка знаходилася на території господарства, звідки повернулася із сокирою в руках, якою почала наносити удари по вхідних дверях її будинку. ОСОБА_6 підбіг до останньої та почав забирати в неї сокиру, внаслідок чого сокира випала з її рук на землю. Вона направилась до сокири, підняла її із землі та кинула через паркан на територію господарства сусідів. Тим часом, розуміючи про можливі наслідки подальшого перебування на подвір`ї, вона покинула подвір`я, вибігши на дорогу. Йдучи дорогою її наздогнала її сусідка ОСОБА_10 , яка забрала її до себе додому. Натомість її дочка та чоловік останньої залишились на подвір`ї.

Близько 20.00 год. вона вирішила повернутись до себе додому, та глянувши чи нікого не має на території господарства, вона підійшла до будинку. Прибувши на місце вона побачила, що вікно, яке веде з кімнати, де проживає її син ОСОБА_5 , зняте та лежить на землі. Ввійшовши всередину вона виявила, що замки дверей, які ведуть до вхідних дверей кухні, коридору та комірчини були зламані. Побачивши зазначене вона вирішила викликати працівників поліції, яким повідомила про те, що сталося. Також зазначила, що про факти образ та побиття з боку її дочки вона раніше неодноразово повідомляла до поліції (а.с. 7-8).

В письмових поясненнях свідок ОСОБА_7 зазначила, що 28.06.2020 близько 09.30 год. вона перебувала по місцю свого проживання в АДРЕСА_3 , де займалася побутовими справами. Близько 09.30 год. до неї зателефонувала її сусідка ОСОБА_2 , яка живе поруч, та попросила її щоб вона прибігла до неї на допомогу, так як вкотре до неї приїхала її дочка ОСОБА_1 , та вона переживає про те, що дочка почне її бити. Вона відразу направилася до подвір`я ОСОБА_2 , де підійшовши до паркана побачила ОСОБА_2 та її дочку ОСОБА_1 , що стояла зі своїм чоловіком на ім`я ОСОБА_11 , які стояли біля ОСОБА_12 та голосно сварилися. В ході конфлікту вона побачила, як до ОСОБА_2 почала наближатись дочка ОСОБА_1 , яка спитала її, чому та не відкриває перед нею двері. На дане питання ОСОБА_2 змовчала, на що ОСОБА_1 підійшла до неї та нанесла їй декілька ударів кулаками в область грудної клітки, зловивши при цьому ОСОБА_2 за пальці, та стискаючи при цьому так, що ОСОБА_2 сильно закричала. Після цього ОСОБА_1 відразу направилася до майстерні, яка знаходилася на території її господарства, звідки повернулася із сокирою в руках, якою почала наносити удари по вхідних дверях будинку ОСОБА_2 . Тоді чоловік ОСОБА_1 підбіг до неї та почав відбирати з рук сокиру, внаслідок чого сокира випала з рук та впала на землю. ОСОБА_2 направилася до сокири, підняла її із землі та кинула через паркан на територію господарства сусідів. Після цього ОСОБА_1 швидко вибігла з території свого господарства на дорогу. Тоді вона взяла свій велосипед та наздогнала по вулиці ОСОБА_2 , забравши її до себе додому.

Близько 20.00 год. ОСОБА_2 повідомила їй, що хоче повернутися до себе додому, та глянувши чи нікого не має на території її господарства, остання пішла до свого будинку. Тоді, близько 20.10 год. вона, перебуваючи біля свого дому, почула крик ОСОБА_2 , який лунав з її подвір`я, та вибігла до паркана глянути що знову сталося. Виглянувши на територію господарства ОСОБА_2 вона побачила, що одне вікно зліва будинку зняте, та лежить на землі. Тоді вона прибігла до будинку ОСОБА_2 , та остання показала їй, що виявила що замки дверей, які ведуть до вхідних дверей кухні, коридору та комірчини, були зламані (а.с. 9-10).

В письмових поясненнях свідок ОСОБА_8 зазначила, що 28.06.2020 близько 14.00 год. вона поралась по господарству по місцю свого проживання АДРЕСА_4 . В цей момент до неї підійшла її сусідка на ім`я ОСОБА_13 та повідомила їй, що ОСОБА_1 знову побила свою матір ОСОБА_2 . Після цього від жителів с. Парище вона чула про те, що ОСОБА_1 зламала всі замки в будинку, де проживає ОСОБА_2 та вибрала вікно (а.с. 11-12).

В письмових поясненнях свідок ОСОБА_10 зазначила, що 28.06.2020 близько 10.00 год. вона займалася побутовими справами по місцю свого проживання в АДРЕСА_4 . В цей момент до неї подзвонила ОСОБА_2 та повідомила їй, що до неї знову приїхала її дочка ОСОБА_1 , яка знову її побила. Наступного дня від жителів с. Парище вона чула про те, що ОСОБА_1 зламала всі замки в будинку, де проживає ОСОБА_2 та вибрала вікно (а.с. 13-14).

В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що 28.07.2020 близько 09.30 год. вона спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_6 приїхали до її домоволодіння, що в АДРЕСА_1 , щоб забрати деякі свої речі. Ввійшовши на територію господарства вона побачила свою маму ОСОБА_2 , яка, побачивши їх, відразу побігла та позакривала всі двері, які ведуть до вхідних дверей будинку. На її прохання відчинити двері для того щоб забрати речі, остання відмовилася, після чого вона відразу викликала працівників поліції. Після приїзду поліцейських ОСОБА_2 в їхній присутності все одно відмовилася відчинити двері до її будинку, сказавши при цьому декілька образливих фраз, та відразу втекла з території її господарства в невідомому напрямку. Вона здійснила спробу зателефонувати матері, однак остання не брала слухавку. Тоді вона розповіла присутнім працівникам поліції про всі обставини того що сталося, після чого написала відповідну заяву. Тоді вона попросила працівників поліції бути присутніми при вході в будинок, так як планувала ввійти в середину по свої речі, показавши при цьому відповідні документи на право власності, на що останні відповіли, що вона як власник має повноцінне прав ввійти всередину, після чого останні покинули територію господарства.

Згодом, не дочекавшись матері, вона спільно з чоловіком вирішили зняти ліве вікно ззаді будинку, для того щоб пробратися всередину та забрати речі. Зайшовши в будинок вони забрали все необхідне, та близько 11.00 год., перебуваючи на подвір`ї, побачили як на територію господарства знов ввійшли працівники поліції, які підійшли до них і повідомили, що шукають ОСОБА_2 , так як остання повідомила на лінію 102 про спричинення їй тілесних ушкоджень. Вони повідомили працівникам поліції, що ОСОБА_2 з моменту попереднього виклику вдома ще не з`являлася, після чого працівники поліції покинули територію господарства. Вони з чоловіком ОСОБА_6 також вийшли на вулицю та повернулися до м. Надвірна (а.с. 15).

Допитана безпосередньо в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила покази, надані нею працівнику поліції.

З копії висновку експерта № 165 від 26.08.2020 вбачається, що у гр. ОСОБА_2 будь-яких тілесних ушкоджень не встановлено. Виставлений в наданій медичній карті амбулаторного хворого діагноз «Забій м`яких тканин голови. Забій фудної клітки. Закрите пошкодження апоневрозу II пальця правої кисті» не підтверджений об`єктивними даними, а тому, не може бути врахований в даних підсумках (а.с. 16).

Дослідивши зазначені докази суддя приходить до висновку, що обставини події, висвітлені у даному протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, оскільки не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Крім того в протоколі зазначено дату вчинення правопорушення 28.06.2020, однак в постанові про закриття кримінального провадження, витягу з ЄРДР, протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію зазначено дату вчинення правопорушення 28.07.2020.

Висновок експерта та витяг з ЄРДР також не можуть бути визнані належними доказами по даній справі, оскільки висновок відображає лише висновки експерта про нявність чи відсутність в особи тілесних ушкоджень. При цьому згідно висновку експерта у гр. ОСОБА_2 будь-яких тілесних ушкоджень не встановлено. Витяг з ЄРДР містить лише дані щодо внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, та не містить доказових даних щодо обставин правопорушення.

Фактично висновки посадової особи органу поліції про вчинення домашнього насильства ґрунтуються на даних постанови про закриття кримінального провадження, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмових поясненнях ОСОБА_2 , письмових поясненнях свідка ОСОБА_7 , письмових поясненнях свідка ОСОБА_8 , письмових пояснень свідка ОСОБА_9 .

Постанова про закриття кримінального провадження може бути визнана належним доказом по даній справі, оскільки з постанови не вбачається, ознаки якого саме адміністративного правопорушення, на думку інспектора, вбачаються в діях ОСОБА_1 , та на підставі яких доказів інспектор дізнання дійшла висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення. При цьому інспектор дізнання не була очевидцем події, тому її висновки не містять доказових даних.

Зміст протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, та зміст письмових поясненнях ОСОБА_2 є суперечливими, оскільки в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_2 вказала дату вчинення правопорушення 28.07.2020, при цьому в письмових пояснення вказала дату вчинення правопорушення 28.06.2020. Також дані письмових пояснень ОСОБА_2 щодо дати вчинення правопорушення суперечать даним постанови про закриття кримінального провадження та витягу з ЄРДР, в яких також зазначено дату вчинення правопорушення 28.07.2020. Крім того з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що між нею та ОСОБА_2 склались неприязні відносини, тому пояснення ОСОБА_2 можуть бути упередженими.

Суд не бере до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_7 , оскільки вони повністю дублюють пояснення ОСОБА_2 . При цьому ОСОБА_2 в своїх поясненнях вказує, що очевидцем події була ОСОБА_10 а не ОСОБА_7 . Таким чином покази ОСОБА_7 суперечать показам ОСОБА_2 .

Суд також не бере до уваги покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з пояснень яких вбачається, що вони не були очевидцями події. Крім того покази свідка ОСОБА_10 суперечать показам ОСОБА_2 , яка в своїх поясненнях вказала, що очевидцем події була ОСОБА_10 , однак ОСОБА_10 вказала, що про вказану подію почула від ОСОБА_2 по телефону.

Крім того обставини, вказані в поясненнях ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та спростовуються поясненнями ОСОБА_1 , наданими безпосередньо в судовому засіданні.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що подія мала місце 28.07.2020, підтверджуються також даними рапорта працівника поліції від 30.12.2020, з якого вбачається, що 28.07.2020 о 09:40 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 28.07.2020 о 09:39 за адресою: АДРЕСА_5 , мама ОСОБА_2 не пускає заявницю ОСОБА_1 до хати. Виїздом за вище вказаною адресою до заявниці ОСОБА_1 , остання повідомила, що її мама ОСОБА_2 не пускає заявницю до хати. Заявниця звернулась із письмовою заявою, де повідомила, що звернулась до поліції із метою інформування про даний факт (а.с. 42).

Окрім цього в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, чи внаслідок дій ОСОБА_1 була завдана або могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, що є обов`язковим для кваліфікації дій особи за диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Основними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, за вказаних обставин суд не має права з власної ініціативи у будь-який спосіб збирати докази винуватості особи.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Вказані положення Конституції України поширюються на доведення винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст. ст. 9, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі, а саме комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Матеріали справи не містять достатньо належних та допустимих доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_2 , дані справи є сумнівними.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах, суд вважає, що відсутня об`єктивна можливість прийти до однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином суд вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення домашнього насильства, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Також судом встановлено відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.