Справа № 215/7775/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року Суддя Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Лиходєдов А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу слідує, що 14.11.2021 р., о 13:42, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2107» н/з НОМЕР_1 , по вул. Кемерівська, 18 в Тернівському районі м. Кривого Рогу, з явними ознаками алкогольного або іншого сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Alcotest 6820 та в медичному закладі КП «КБЛПБД» ДОР відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, надав суду письмове клопотання в якому зазначив, що 14.11.2021 року приблизно о 13:30 год. він дійсно знаходився біля свого автомобіля ВАЗ2107 н.з. НОМЕР_1 поблизу буд. 18 по вул. Кемерівська в м. Кривому Розі. Після чого відкрив автомобіль та сів на місце водія не приводячи двигун в дію. Після цього, позаду його автомобіля зупинився автомобіль патрульної поліції та до нього підійшли поліцейські і попросили надати їм відповідні документи для перевірки. Після перевірки документів, йому було запропоновано пройти медичний огляд на встановлення стану алкогольного або іншого сп`яніння, на що він не погодився, у зв`яжу із тим, що не керував автомобілем, а лише знаходився в ньому. Враховуючи вказані обставини, вважає, що відмова від проходження медичного огляду не має жодного правового значення, у зв`язку із чим просить закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, текст клопотання ОСОБА_1 , суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та ч.2-5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан сп`яніння проводиться працівником поліції із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення).

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У п.27 Постанови Пленуму від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Виходячи з аналізу змісту ст.130 КУпАП, відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння також повинна бути в нерозривному зв`язку з керуванням транспортним засобом в такому стані.

Таким чином, сам по собі факт перебування особи в автомобілі на місці водія не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із долученого до матеріалів справи не вбачається, що автомобіль марки ВАЗ-2107, нз НОМЕР_1 , рухався і, зокрема, під керуванням водія ОСОБА_1 ..

Крім того, суд звертає увагу, що в поясненнях вищенаведених свідків не вказано вид сп`яніння, у якому знаходився ОСОБА_1 , та не зазначено які саме ознаки сп`яніння було виявлено у водія.

На переконання суду, письмові пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи, як нібито доказ винуватості ОСОБА_1 , є не належними доказами, оскільки вони складені одним і тим же почерком, мають однаковий зміст, що відповідно викликає сумнів у достовірності таких пояснень.

До того ж, в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудних камер поліцейських або реєстратора з патрульного автомобілю, а єдиним доказом, який підтверджує факт керування автомобілем водієм ОСОБА_1 є рапорт співробітника поліції, який з огляду на правову позицію ВС, яку викладено у постанові КАС ВС у справі № 524/5741/16-а, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Аналізуючи викладені обставини в їх сукупності та досліджені судом докази, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім наведеного, слід зауважити, що положеннями ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» визначено виключний перелік підстав для зупинення транспортного засобу. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Однак, з протоколу про адміністративне порушення, з рапорту поліцейського, які містяться в матеріалах адміністративної справи, не вбачається з якої підстави за твердженням поліцейського було зупинено транспортний засіб.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи викладені в протоколі обставини, докази додані до протоколу та письмові пояснення, суд вважає необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 266, 280, 283-284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського Апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: