Справа № 136/1915/20
провадження №3/136/1035/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 88-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2020 о 10:00 год., на ринку м. Липовець, Липовецького р-н., Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 здійснював продаж свіжої риби, а саме товстолоба, загальною вагою 2 кг. по ціні 30 грн., коропа, загальною вагою 6 кг. по ціні 50 грн., судака, загальною вагою 2 кг. по ціні 60 грн., без наявності документа, який підтверджує законність її вилучення з природного середовища, придбання чи набуття у приватну власність та сертифіката якості.

Такими діями, ОСОБА_1 порушив п. 3.14, 4 Правил промислового, любительського рибальства та інших нормативно-правових актів з охорони водних біоресурсів, ст. 7 Закону України "Про тваринний світ", за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак судом були вжиті всі заходи щодо повідомлення останнього про розгляд справи за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, направлена судова повістка, а також має місце оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини, ОСОБА_1 належно сповіщався про час і місце розгляду справи, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, отримував судові виклики, не подавав письмових заперечень проти протоколу, пояснень та доказів, до суду не з`явився, його поведінка свідчить про не бажання брати участь у розгляді справи, тому суд відповідно до вимог ст.268 КУпАп здійснює розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП, доведена протоколом про адміністративне правопорушення №002018 від 09.12.2020, складеним відносно ОСОБА_1 за ст.88-1 ч.1 КУпАП уповноваженою особою у присутності свідків, який містить відмітку про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з протоколом, відмова від підписів та пояснень; фотознімками, де сфотографовано ОСОБА_1 , із ємностями, у якій міститься риба та біля них знаходиться вага та необхідні речі для реалізації риби; службовою запискою, відповідно до якої уповноважена особа виклала обставини правопорушення, що узгоджуються із суттю правопорушення викладеною у протоколі на ім`я начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Вінницькій області; опис оцінка риби від 09.12.2020; розписка про передачу на відповідальне зберігання, де ОСОБА_1 від підпису відмовився.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.88-1 КУпАП, а саме порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження об`єктів тваринного або рослинного світу, є доведеною належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення та з урахуванням особи порушника, характеру вчиненого правопорушення накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, що передбачений частиною статті за якою інкриміновано його діяння без застосування додаткового стягнення.

Вирішуючи питання про відшкодування шкоди заподіяної незаконним виловом риби, суд виходить з такого.

Відповідно до ст..40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

Наведене кореспондується із ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Ураховуючи те, що шкоду заподіяно державі, суд вважає, тому відшкодування майнової шкоди, заподіяної цим адміністративним правопорушенням має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 23, 27, 33, ч. 1 ст. 88-1, 221, 251, 276, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. без конфіскації.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 454, 00 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити, що відшкодування майнової шкоди, заподіяної цим адміністративним правопорушенням має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу,визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя С.В. Шпортун