Справа № 175/499/21
Провадження № 3/175/157/21
Постанова

Іменем України

24 лютого 2021 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бровченко В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області, там же проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 , громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , працюючого водієм ТОВ ДАТП 11228,

За ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 113426 від 29.01.2021 року, складеного поліцейським СРПП Дніпровського РВП Муравйовим Є.О. за ч.1 ст.44-3 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , убачається, що 29.01.2021 року о 17.10 годині на 30 км + 100 м автодороги «М-31» у с. Партизанське Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 , керував автомобілем «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснив перевезення пасажирів на маршруті «Царичанка-Дніпро» в кількості 23 пасажирів при дозволених 19, що перевищило кількість місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу, тобто за порушення вимог п.п.10 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року.

До протоколу долучені: письмові пояснення ОСОБА_1 від 29.01.2021 року (а.с.2).

У суді ОСОБА_2 свою провину визнав.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч.2 ст.251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не в повному обсязі відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, а саме: не зазначено кількість сидячих місць в авто, що унеможливлює констатацію факту порушення п.п.10 п.2 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року; також не долучена технічна характеристика транспортного засобу, де визначена кількість сидячих місць; відсутні пояснення свідків, які були очевидцями обставин, викладених у протоколі або будь-які дані про таких свідків; відсутній відеозапис з нагрудних камер поліцейських або відеореєстратора поліцейського автомобіля.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що огляд транспортного засобу не проводився, а тому не зрозуміло, яким чином працівник поліції порахував та зафіксував факт порушення водієм вище вказаної Постанови КМУ.

Наявність лише протоколу про адміністративне правопорушення та визнання водієм провини не є достатніми доказам та безумовними підставами для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 .

Вищевикладене свідчить про те, що поліцейськими не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином установлено, що належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, суду ненадані, що виключає кваліфікуючі ознаки ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Суддя не вправі самостійно відшукувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Частиною 3 статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що суду не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП, суд вважає, що в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст.44-3 ч.1,247 п.1,283,284,294 КУпАП,

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_5 і для відома направити начальнику Відділення поліції № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим чи його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя В.В. Бровченко