КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 33/824/5161/2021 Доповідач Заришняк Г.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2021 року Суддя Київського апеляційного суду Заришняк Г.М. при секретарі Діденку А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 ,-

за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст..ст. 122-4, 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

З постанови судді слідує, що 29.07.2021 р. близько 21-20 год. по вул. Драйзера, 3 в м. Києві, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_1 , під час перестроювання не дав дорогу автомобілю «Ford focus» д/н НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроюватися, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем "Ford focus» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п.10.1, 10.3 ПДР України.

29.07.2021 р. близько 21-20 год. ОСОБА_1 по вул. Драйзера, 3 в м. Києві, керуючи автомобілем «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_1 став учасником дорожньо-транпортної пригоди, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10.а ПДР.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення відносно нього, ОСОБА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказував, що під час винесення судом першої інстанції постанови відносно апелянта ОСОБА_1 мало місце недоведеність обставин, що мають істотне значення для справи, які суд визнав встановленими і доведеними, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, та істотне порушення вимог процесуального закону, що призвело до ухвалення незаконної та необґрунтованої постанови суду відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній. ОСОБА_1 не заперечував свого керування автомобілем «RenaultKangoo» д/н НОМЕР_1 29.07.2021 р. близько 21-20 год. по вул. Драйзера, 3 в м. Києві, проте вказував про свою непричетність до даного ДТП.

Інший учасник ДТП потерпіла ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечувала, вважаючи скаргу безпідставною, пояснивши обставини вчинення ОСОБА_1 ДТП.

Вивчивши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника та потерпілої, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних у справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 29 липня 2021 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди, складеної працівниками поліції, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, складеного відносно апелянта, та схеми ДТП не зрозуміло як відбулась дорожньо-транспортна пригода, заначені в ньому відомості не відповідають фактичним обставинам справи, не зафіксовано згідно схеми ДТП реальної ділянки дороги, на якій відбулась ДТП, координати розташування транспортного засобу відносно елементів проїжджої частини, координати зіткнення автомобілів, ширину проїжджої частини в місці зіткнення, ширину узбіччя, крім того, у протоколі не вказано, які саме пошкодження отримали автомобілі, не можуть бути підставою для скасування постанови суду та спростовуються безпосередньо протоколом про адміністративне правопорушення та схемою ДТП, з яких чітко вбачаються обставини вчинення правопорушень, графічне зображення місця ДТП та фіксацію об`єктів й обставин, що стосуються даної пригоди. В протоколі про адміністративне правопорушення відображено також перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу потерпілої, отриманих внаслідок ДТП.

Крім того, факт порушення апелянтом Правил дорожнього руху, що потягло за собою спричинення ДТП, та залишення ним місця пригоди, підтверджується також й записом відео фіксації, яка була переглянута в суді апеляційної інстанції, з якого видно момент зіткнення автомобілів та встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «RenaultKangoo» д/н НОМЕР_1 , під час перестроювання не дав дорогу автомобілю «Fordfocus», що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроюватися, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем "Fordfocus» під керуванням водія ОСОБА_2 , після чого залишив місце пригоди.

Із пояснень потерпілої вбачається, що безпосередньо після ДТП її чоловік, який був пасажиром в її автомобілі, сфотографував автомобіль, що вчинив дорожньо-транспортну пригоду, його номерні знаки. В подальшому виявилося, що за кермом цього транспортного засобу перебував ОСОБА_1 .

Згідно наявного в матеріалах справи рапорту від 03.08.2021р., складеного інспектором ВРОМ ДТП управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Я. Матвійчук, в ході перегляду відео та фото фіксації відео системи "самарт-сіті" встановлено, що автомобіль "РЕНО", який був наданий для огляду водієм ОСОБА_1 ідентифіковано з автомобілем, який фіксувався на камерах, за всіма зовнішніми ознаками. Крім цього, під час огляду даного автомобіля виявлено пошкодження, характерні даному ДТП.

Вказані обставини підтверджуються Протоколом огляду транспортного засобу від 03.08.2012р. (а.с.15).

Не заслуговують на увагу й твердження апеляційної скарги про те, що вказана справа повинна бути розглянута за місцем проживання ОСОБА_1 , а не за місцем вчинення адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки ст. 276 КУпАП передбачена альтернативна підсудність розгляду справи в тому числі і за місцем скоєння адміністративного проступку, у справі що розглядається визначена підсудність Деснянському районному суду м. Києва за місцем вчинення адміністративного проступку, що відповідає вимогам закону.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_1 щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові суду, і були б підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено за ст. 122- КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 200-т неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, до особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому суд правильно наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції при розгляді справи апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : Заришняк Г.М.