Справа № 740/5464/20
Провадження № 3/740/62/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 лютого 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Гагаріної Т.О.,

за участю секретаря Полторацької В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

06.12.2020 року о 00 год. 20 хв. в м. Ніжин вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленим про розгляд справи на 01.02.2021 року належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Тому суд, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність (рішення у справах «Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Трух проти України» від 14.10.2003).

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

А тому, суд дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння має наслідком притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, п.п.6, 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,

затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, п.п.4, 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 (зі змінами), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, або лікарем закладу охорони здоров`я.

Водій, що відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, направляється для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно п.8 вказаного вище Порядку від 17.12.2008 у разі відмови водія від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.

За змістом викладених вище вимог закону, підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння є встановлення, що у водія наявні ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та він відмовився у присутності двох свідків від проходження огляду як на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими, так і від проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я. Зазначені обставини повинні бути підтверджені належними і допустимими доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №383019 від 06.12.2020, ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що вбачається і з його особистих пояснень в протоколі: «Вживав спиртні напої о 13:40».

Факт відмови ОСОБА_1 від продуву приладу «Драгер» та проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я підтверджується поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06.12.2020, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає, що наявні у справі докази згідно ст.251 КУпАП підтверджують порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху, що є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, якою станом на час вчинення правопорушення, у тому числі передбачена відповідальність за відмову від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

При накладенні стягнення, суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, особу правопорушника, який згідно протоколу вперше притягується до адміністративної відповідальності, має постійне місце проживання.

Статтею 30 КУпАП визначено, що позбавлення права керування транспортними засобами застосовується лише до наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Докази на підтвердження наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія станом на час розгляду справи відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 , який станом на час розгляду справи не має наданого права керування транспортними засобами, адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в межах санкції даної статті.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» 454 грн. судового збору підлягають стягненню із ОСОБА_1 в дохід держави.

Керуючись ст.33, 221, 280, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн.

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу у порядку примусового виконання постанови відділом державної виконавчої служби стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути зОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.О.Гагаріна