ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 Справа №607/1559/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., за участі перекладача Домбрович Л.М., захисника Вітів В.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Нігерії, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 23.01.2021 року о 02 год. 30 хв. керував транспортним засобом марки "Mercedes-Benz C230", номерний знак НОМЕР_1 в м.Тернополі по вул.Л.Українки, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатор «Alcotest Dragеr 6820» №ARHJ-0251 (повірка дійсна до 23.10.2021року) та огляду в КНП ТОМЦСНЦ ТОР категорично відмовився в присутності двох, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що 23.01.2021року він був зупинений працівниками поліції, він був у важкому психологічному стані, погано себе почував, так як був пригнічений через те, що його повідомили, що батько помер, тому йому важко було зорієнтуватися в обстановці, крім того йому не було надано перекладача, тому він не міг зрозуміти поліцейських.

Захисник Вітів В.А. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі з підстав зазначених у письмових запереченнях.

Вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 26 Конституції України встановлює, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п.п. 1.3 п. 1 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, в стані алкогольного сп`яніння.

Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи норми законодавства, суд приходить до висновку, що станом на дату розгляду справи, положення статті КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння (ч. 1 ст. 130 КУпАП) є чинною, враховуючи положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 20.12.2019р., який набув чинності 01.07.2020р. та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ІX від 17.06.2020р., який набрав чинності 03.07.2020р.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №133924 від 23.01.2021 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 23.02.2021року, які були свідками того як ОСОБА_1 категорично відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння;

-актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу 23.01.2021року;

-постановою про накладення адміністративного стягнення від 23.01.2021року;

-рапортом працівника поліції від 23.01.2021року;

-довідкою Управління патрульної поліції у Тернопільській області від 27.01.2021р., згідно якої, ОСОБА_1 не отримав посвідчення водія;

-свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7698 на прилад газоаналізатор «Alcotest 6820» №ARHJ-0251, повірка дійсна до 23.10.2021р.;

- оглянутими в судовому засіданні відеозаписами із нагрудної камери відеореєстратора ВО 0062, ВО00044, на якому зафіксовано розмову поліцейських із ОСОБА_1 саме англійською мовою та відмову ОСОБА_1 від проходження процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння за присутності свідків на місці зупинки транспортного засобу і оформлення адміністративних матеріалів у відповідності до Наказу МВС України №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», приписами якої не передбаченого обов`язкового залучення перекладача на стадії фіксації події та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому Суд наголошує, що на процедуру оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не поширюються приписи Наказу МВС №1376 від 06.11.2015 року. (п.1 Інструкції)

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід`ємна складова права на захист (параграф 3 ст.6 Конвенції). При цьому, відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовноКримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 06 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

Таким чином, як було встановлено судом в ході розгляду матеріалів, при складанні адміністративного протоколу із ОСОБА_1 спілкувалися англійською мовою, за матеріалами відео зйомки нагрудної камери патрульного поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 дав ствердну відповідь, що розуміє поліцейського, котрий роз`яснював англійською мовою процедуру проходження огляду; особою, котра притягується до адміністративної відповідальності поставлено підпис в протоколі про роз`яснення йому прав та обов`язків та повідомлення про день та час розгляду справи, клопотань про залучення перекладача заявлено не було.

Судом критично оцінюються доводи ОСОБА_1 про те, що він був у важкому психологічному стані, погано себе почував, так як був пригнічений через те, що його повідомили, що батько помер, і тому йому важко було зорієнтуватися в обстановці, оскільки з матеріалів відео зйомки вбачається, що останній, в ході спілкування з поліцейськими постійно перебував у стані веселої ейфорії (як пояснив сам правопорушник, його розсмішив товариш, з яким вони спільно їхали в авто), й неодноразово наголошував, що його батько є поважною людиною міністром в Республіці Нігерія.

За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння і його слід притягнути до адміністративної відповідальності, шляхом накладення адміністративного стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, за яких було вчинено дане правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі (600) шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк