Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Носкова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Носкова Олександра Миколайовича на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , не працюючої, за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 21 листопада 2020 року о 22 годині 14 хвилин у місті Луцьку по вулиці Набережна, 10, керувала автомобілем Ford Focus, т4 НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння із згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосування приладу Alcotest 6820 в присутності двох свідків. Результат огляду 2,70 проміле, тест №1638. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення п.2.9 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою судді, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Носков О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає ч.1 ст.256 КпАП України, оскільки в ньому не вірно вказано відомості про особу, а саме місце її проживання. Також в оскаржуваній постанові суду невірно зазначено місце проживання ОСОБА_1 . Вказує, що працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 погодилася провести огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, однак з їх результатами не погодилася та відмовилася він підпису у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Також працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, що є, на його думку, грубим порушення.

Вказує на те, що ним до суду було подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.247 КпАП України, однак суддею було відмовлено в задоволенні даного клопотання. Зазначає, що з даним висновком суду не погоджується, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесені зміни, зокрема, до ст.130 КпАП України. Норма даної статті викладена у новій редакції, відповідно до якої до адміністративної відповідальності притягуються лише судноводії за керування суднами особи, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакцій. Тобто, Законом України від 22.11.2018 року № 2617-VIII виключено (скасовано) адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакцій.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та її захисника Носкова О.М., які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, її вина у вчиненні цього адміністративного проступку доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БО №156273 від 21.11.2020 року (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою Драгер Alcotest 6820. Результат згідно акту огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння є позитивний 2,7%. (а.с.4);

- роздруківкою показань технічного приладу DRAGER Alcotest 6820 (а.с.3);

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.5, 6);

- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.8);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 673566 від 21.11.2020 року (а.с.7).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

При цьому не заслуговують на увагу суду посилання захисника ОСОБА_1 Носкова О.М. про наявність підстав для скасування постанови, ніби-то, внаслідок порушення процедури проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки порушень ніяких не виявлено і місцевим судом надано вірну правову оцінку доказам, з чим і погоджується апеляційний суд.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1 Носкова О.М., як на підставу для скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження у справі, вказує на те, що 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018року № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесені зміни, зокрема, до ст.130 КпАП України. Норма даної статті викладена у новій редакції, відповідно до якої до адміністративної відповідальності притягуються лише судноводії за керування суднами особи, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакцій. Тобто, Законом України від 22.11.2018 року № 2617-VIII виключено (скасовано) адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакцій.

Однак дане клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до роз`яснення Комітету з питань правоохоронної діяльності Верховної Ради України від 15.12.2020 за № 04-27/12-2020/241031 щодо окремих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-ІХ від 17.06.2020 року, затвердженого на засіданні Комітету 15.07.2020 року, відповідно до якого Комітет вважає, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КпАП України підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІ, тобто в редакції до 01 липня 2020 року.

Таким чином, на теперішній час, в тому числі і станом на 21 листопада 2020 року, як дату вчинення ОСОБА_1 правопорушення, стаття 130 КпАП України діяла і діє в тій редакції, що діяла і до 01 липня 2020 року.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а фактично спрямовані на уникнення нею адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Носкова Олександра Миколайовича залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду Гапончук В.В.