Справа № 482/1491/21
Провадження № 33/812/424/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Данилової О.О.,

із секретарем Богуславською О.М.

за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Пірога С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Пірога Сергія Васильовича на постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення - 17 000 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння) з накладенням штрафу у розмірі 17 000 грн. та позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

В апеляційній скарзі захисник Сіренка А.Ю. просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Апелянт наголошував, що висновки суду ґрунтуються на недостатніх доказах, вважаючи недоведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. При цьому захисник посилався на те, що за кермом автомобіля перебувала інша особа, а ОСОБА_2 був лише пасажиром; протокол складений поліцейським, який не був на місці події під час вчинення правопорушення і не був очевидцем тих подій; письмові пояснення свідків не є належними доказами у справі; відеозапис не містить фіксації факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Європейським судом з прав людини при доведенні обставин справи активно застосовується стандарт "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України», рішення від 18.06.2015 у справі «Ушаков проти України», п. 86 рішення від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Для дотримання європейського стандарту доведення вини «поза розумних сумнівів» недостатньо, щоб версія, викладена у протоколі, була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною "поза розумним сумнівом", версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду (постанова Верховного Суду (ККС) від 21 січня 2020 року у справі № 754/17019/17, провадження № 51-2568км19, від 2 березня 2021 року справа № 750/5469/18, провадження № 51-6103км20).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху (далі Правила) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5. Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП одним із складів правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами особами, у тому числі, у стані алкогольного сп`яніння, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, в редакції від 17 березня 2021 року, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду, в тому числі, на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення відповідного огляду затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду в інших закладах забороняється (частина 3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я складається протокол про адміністративне правопорушення (пункт 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395).

Отже, за змістом частини 1 статті 130 КУпАП склад адміністративного порушення, в тому числі, утворює сукупність таких фактів: керування транспортними засобами з ознаками наркотичного сп`яніння та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду у відповідному медичному закладі.

Вимоги до змісту протоколів про адміністративне правопорушення передбачені статтею 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою МВД України 6 листопада 2015 року №1376 (далі Інструкція №1376).

З матеріалів справи вбачається, що 2 листопада 2021 року о 20:20 год. у с.Костянтинівка Новоодеського району Миколаївської області біля будинку №27 по вул.Перемоги сталась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «LEXUS RX350», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який під час руху з`їхав з проїжджої частини дороги та пошкодив огорожу житлового будинку.

Автомобіль марки «LEXUS RX350», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 .

За наслідками дорожньо-транспортної пригоди щодо ОСОБА_1 як водія складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 208693 (а.с.7).

Крім того, патрульними поліцейськими ОСОБА_1 запропоновано пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що той відмовився.

3 листопада 2021 року о 00 год.38 хв. поліцейським Баштанського СРПП ВП №6 Миколаївського РУПГУПП в Миколаївській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №208694 (далі Протокол) про те, що 2 листопада 2021 року о 20:20 год. водій ОСОБА_1 керував вищевказаним автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, тремтіння пальців рук, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та від проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідність за частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.2).

У графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», зазначено, що від пояснень ОСОБА_1 відмовився.

Протокол підписаний особою, яка його складала, та ОСОБА_1 .

До Протоколу додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія транспортного засобу від 3 листопада 2021 року, з яких вбачається, що від огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився (а.с.5,6).

До Протоколу долучено диск з відеозаписом події 2 листопада 2021 року.

З відео-зйомки вбачається, що поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у відповідному медичному закладі ( лист 3 обкладинки справи).

ОСОБА_1 однозначно відмовився від проходження огляду (1:33:44; 1:33:49 файлу 003252).

Заперечень факту керування автомобілем не зафіксовано.

ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів, порушення мови тощо.

До протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, в письмових поясненнях свідок ОСОБА_3 зазначив, що 2 листопада 2021 року близько 20 год. 20 хв. він бачив, як автомобіль марки «LEXUS RX350» рухався на великій швидкості по вул.Перемоги у с.Костянтинівка та врізався в огорожу житлового будинку №27. Він негайно підбіг до автомобіля та побачив в салоні ОСОБА_1 . Інших осіб в автомобілі не було. Ніхто з салону не виходив. ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.3).

Свідок ОСОБА_4 також пояснив, що 2 листопада 2021 року близько 20:20 год. він знаходився у будинку ( АДРЕСА_2 ), почув потужний удар, а коли вибіг у двір, то побачив автомобіль «LEXUS RX350», який знаходився у нього на садовій ділянці біля будинку. В салоні знаходився ОСОБА_1 , нікого іншого не було. Двері автомобіля було заблоковано. ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.4).

В письмових поясненнях від 24 листопада 2021 року до місцевого суду ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом на час дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що за кермом знаходився його родич, який відразу втік з місця події (а.с.19).

Місцевий суд дав оцінку заперечень ОСОБА_1 факту керування автомобілем та дійшов висновку, що вони повністю спростовуються наданими доказами та є спробою уникнути відповідальності.

Апеляційний суд також не може погодитись з доводами апеляційної скарги про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

При оцінці заперечень апелянта суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння, та необхідність забезпечення невідворотності покарання порушників, але водночас враховує вимоги статті 62 Конституції України та європейський підхід до розгляду адміністративних справ щодо рівня доказового забезпечення «поза розумних сумнівів».

При цьому наведені вище докази, а саме Протокол, підписаний ОСОБА_1 з відмовою від надання пояснень, та письмові пояснення свідків дорожньо-транспортної пригоди забезпечують такий рівень доказування, який не залишає розумних сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду, зокрема, у закладі охорони здоров`я.

Твердження ОСОБА_1 про те, що автомобілем керувала інша особа, повністю спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були присутніми на місці події відразу після зіткнення, та не бачили в салоні автомобіля інших осіб. Двері автомобіля від удару були заблоковані, що свідчить про неможливість розвитку подій за версією захисту.

Крім того, в письмових поясненнях ОСОБА_1 також зазначав, що від удару спрацювали подушки безпеки, що ускладнювало би швидке залишення салону будь-якою особою.

Особу, яка за версією захисту дійсно керувала автомобілем, ОСОБА_1 не називає.

Апеляційний суд також враховує, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за статтею 124 КУпАП (протокол про правопорушення серії ДПР18 № 208693 від 2 листопада 2021 року).

Підставою закриття провадження у цій справі судом стало не зазначення у протоколі наслідків порушення водієм ОСОБА_5 правил дорожнього руху. Факт керування автомобілем цією особою спростовано не було (а.с.39-41).

Відсутність на відеозапису факту керування ОСОБА_1 автомобілем, а також не допитування в судовому засіданні місцевого суду свідків, на що посилається апелянт, не може бути достатньою підставою для скасування постанови місцевого суду, оскільки за нормами діючого законодавства такий порядок (форма) отримання доказів не є обов`язковим.

Висновки місцевого суду ґрунтуються на оцінці тих доказів, які надані уповноваженим органом, та відповідають положенням статті 251 КУпАП

Клопотань про виклик свідків в судове засідання місцевого та апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник не заявляли.

Не впливають на доведеність вчинення адміністративного правопорушення і доводи апеляційної скарги про те, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився саме тому, що не керував автомобілем.

За змістом пункту 2.5 Правил заперечення факту керування транспортним засобом не звільняє особу від обов`язку пройти на вимогу поліцейського медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Факт відмови від проходження відповідного огляду ОСОБА_1 не заперечує.

Не впливає на оцінку Протоколу і посилання апелянта на те, що особа, яка його складала (старший сержант ОСОБА_6 ), не була присутня на місці дорожньо-транспортної пригоди, оскільки норми законодавства про адміністративні правопорушення таких вимог до осіб, уповноважених на складання протоколів, не містять (стаття 255 КУпАП).

Отже, враховуючи критерії застосування поняття «поза розумних сумнівів», які наведені вище, апеляційним судом не встановлено обставин, які свідчили би про можливість іншої версії інкримінованої події та породжували сумніви в доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 Правил та вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які би спростовували висновки місцевого суду та доводили би порушення норм законодавства про адміністративні правопорушення, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення скарги захисника Сіренка А.Ю., скасування постанови суду та закриття провадження у справі.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пірога Сергія Васильовича залишити без задоволення.

Постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду О.О. Данилова