СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/1750/21
пр. № 3/759/1313/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,

за участю: адвоката Александрова Д.О.,

розглянувши у залі суду адміністративну справу про адміністративне правопорушення на підставі матеріалів, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві, відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

у січні 2021 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.01.2021 приблизно о 06 год. 32 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та у присутності двох свідків проходив за допомогою приладу «Драгер», проба позитивна 2,17‰, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР України.

Адвокат у судовому засіданні заперечував щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення на підтвердження чого надав виписку з медичної картки №69 від 21.01.2021 в якій встановлено стан хворого при госпіталізації середньої тяжкості, внаслідок п. 2.8 Інструкції визначення стану на алкогольне сп`яніння повинно було проводитися у лікарні, а тому працівниками поліції було порушено порядок встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, адвокатом у судовому засіданні було надано письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких той зазначив, що 21.01.2021 він повертався із відрядження був стомлений, але тверезий, однак дорога була слизькою на підставі чого він не впорався із керуванням та потрапив у ДТП, як наслідок втратив свідомість, та отримав тілесні ушкодження середньої важкості, а коли прийшов до тями працівники поліції дали йому прилад із трубочкою в яку він подихав, також він пам`ятає, що точно не погодився із таким оглядом, відмовився підписувати протокол, та акт огляду вимагаючи оглянути його на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, при цьому він не бачив приладу його результатів, а також свідків.

Враховуючи обмежений строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, справа розглядається за наявними у ній письмовими доказами.

Норма ст. 61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до п. 2.9.а ПДР водієві забороняється керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно абз.1, 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись, згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008.

Виписку, яку надав адвокат в якості доказу суд не бере до уваги, оскільки не спростовує вину ОСОБА_1 , а також не підтверджує той факт, що останній у той день не перебував у стані алкогольного сп`яніння, при цьому інших належних та допустимих доказів невинуватості останнього до суду надано не було.

Вина ОСОБА_1 підтверджується відомостями, відображеними у протоколі про адміністративне правопорушення, результатом алкотесту «Драгер», відповідно до якого останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат 2,17‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та проходження останнім огляду із застосуванням приладу «Драгер» у присутності свідків.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведеною повністю.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо порушника суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, а також іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобам на строк 1 (один) рік зі сплатою судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 33-35, ч. 1 ст.130, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ч. 4 п. 3 п.п. 1 ЗУ «Про судовий збір» -

ПОСТАНОВИВ:

визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі (600) шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0.2 % від мінімальної заробітної плати, який становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) 00 коп.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.В. Ул`яновська