Справа № 163/2438/21
Провадження № 3/163/1329/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

представника Волинської митниці Федчишина Р.А.,

захисника особи, що притягується до відповідальності, Лавренюка Б.О.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0636/20500/21 про притягнення до відповідальності за ст.471 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в

ОСОБА_1 , прямуючи 03.09.2021 року в якості пасажира з України в Республіку Польща через митний пост "Устилуг" Волинської митниці автомобіля "Хонда Акорд", номерний знак НОМЕР_2 , порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи музичний інструмент - скрипку у футлярі та смичок без Свідоцтва на право вивезення (тимчасове вивезення) культурних цінностей, загальною вартістю 33780,88 гривень, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином судом повідомлялась про час та місце його проведення, свої права та інтереси доручила представляти захиснику Лавренюку Б.О.

ЇЇ захисник Лавренюк Б.О. не заперечив проти розгляду справи у відсутності його підзахисної, повністю підтримав свої письмові пояснення, з наведених у ньому підстав, просив звільнити ОСОБА_1 від відповідальності вилучені музичні інструменти повернути.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ст.471 МК України у вигляді штрафу з конфіскацією музичних інструментів.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю стверджена матеріалами справи6 протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном для проходження по "зеленому коридору", актом про проведення огляду, уніфікованою митною квитанцією №368661, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , паспортами на музичні інструменти №№ НОМЕР_3 , висновком державної експертизи, доповідною запискою, службовою запискою інспектора митниці.

Відповідно до ч.6 ст.372 Митного кодексу України, тимчасове вивезення (пересилання) громадянами-резидентами за межі митної території України культурних цінностей здійснюється з поданням відповідних документів, які підтверджують право вивезення за межі митної території України культурних цінностей та дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо тимчасового вивезення таких товарів за межі митної території України.

Згідно ч.2 Постанови Кабінету міністрів України від 21.05.2012 № 448 «Про порядок вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів з них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження», вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами культурних цінностей з метою їх відчуження здійснюється у разі, коли сумарна фактурна вартість культурних цінностей не перевищує суму, еквівалентну 10 000 євро, на підставі свідоцтва встановленого зразка на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей та з обов`язковим письмовим декларуванням.

Відповідно до висновку державної експертизи від 20.09.2021, вилучені за протоколом про порушення митних правил музичні інструменти є предметами старовини але не мають значного історичного, художнього, наукового або іншого культурного значення і не можуть бути занесеними до Державного реєстру національного культурного надбання.

Згідно ч.8 додатку 1 до п.1.5 Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінносте та контролю за їх переміщенням через державний кордон України, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України за №258 від 22.04.2002 (далі - Інструкція), при вивезенні музичних інструментів за наявності одного з документів: фабричного паспорта, торгової квитанції, чека, ярлика на інструменті тощо, виготовлених після 1950 року, у т.ч.: фабричні серійні вітчизняного та зарубіжного виробництва; механічні та електромузичні інструменти фабричного виробництва, дозвіл Державної служби контролю не потрібен.

Установлено, що тимчасово вилучені за цим протоколом музичні інструменти виготовлені : скрипка у 1920-1930 роках, смичок - в І половині ХХ століття.

За таких обставин, виготовлення музичних інструментів до 1950 року включно зобов`язували особу мати дозвіл Державної служби контролю на право вивезення та письмово задекларувати в повному обсязі такі товари, що ОСОБА_1 при зроблено не було, відповідного дозволу також не мала.

Таким чином, досліджені докази свідчать про повну доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.471 МК України правопорушення.

Щодо звільнення ОСОБА_1 від відповідальності на підставі ст.22 КУпАП суд приходить до наступного висновку.

Під час розгляду справи, суд враховує те, що ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, у вчиненому щиро розкаялась, обтяжуючих її відповідальність обставин у справі не встановлено.

Даючи оцінку вищенаведеним фактам та обставинам, суд не вважає їх достатніми для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

Враховуючи доведеність вини порушниці, стягнення на неї слід накласти у вигляді штрафу.

В частині застосування конфіскації музичних інструментів встановлено таке.

ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил і щиро кається у вчиненому, про що свідчать визнавальні пояснення під час складення протоколу, є професійним музикантом та вилучена скрипка є її робочим інструментом. На утриманні має батьків пенсіонерів (батько - по інвалідності, матір - за віком).

Статтею 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання про стягнення необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі. Суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Крім того, Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Аналіз доказів і встановлених фактичних обставин справи (мотиви вчиненого правопорушення і необережна форма вини; асортимент, кількість і вартість незаконно переміщуваних товарів; сукупність пом`якшуючих відповідальність обставин та відомостей про особу винної) свідчать про те, що від дій ОСОБА_1 тяжкі наслідки не настали, а застосування штрафу і конфіскації предметів порушення митних правил, що передбачено санкцією ст.471 МК України як безальтернативне стягнення, в даному випадку буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

Отже, наведені обставини дають достатні підстави вважати, шо конфіскація музичних інструментів, які є основними засобами для заробітку ОСОБА_1 не відповідатиме суспільній шкідливості вчиненого, майновому стану порушниці.

Таким чином, встановлено підстави для накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу без конфіскації предметів порушення митних правил.

Згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" такий збір у відповідному розмірі підлягає стягненню з порушниці.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за цим законом накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Тимчасово вилучені за цим протоколом музичні інструменти: скрипку у футлярі та смичок повернути ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір у справах про адміністративні правопорушення").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета