КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретарів судового засідання Безчасної О.В., Сидорчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ставищенського районного суду Київської області від 03.12.2020, -

за участі ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В

Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 03.12.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Ставищенського районного суду Київської області від 03.12.2020 скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, грубо порушено вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки розглянуто справу без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Також, апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено за його відсутності, про вказаний протокол ОСОБА_1 стало відомо лише з постанови суду яку отримав поштовим переказом. Також, апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього було сфабриковано, наголошує на тому, що повідомляв працівникам поліції те, що не являється водієм, ним же є його син який знаходився також на місці події. ОСОБА_1 також вважає недопустимими доказами письмові пояснення свідків які вказані у протоколі, так як їх насправді на місці події не було.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №507089, ОСОБА_1 29.09.2020 о 10 годині 20 хвилин в смт. Ставище по вул. Цимбала Сергія керував автомобілем ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, від огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 , будучи завчасно у належний спосіб повідомлений про дату, час та місце судового розгляду його апеляційної скарги 29.01.2021, 19.04.2021 за викликом з`явився до суду разом зі своїм захисником, надав пояснення по справі, відповідав на запитання суду. Про судове засідання 26.07.2021 був повідомлений завчасно у належний спосіб. Згодом на вказану дату в судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення не направляв, причини неявки не повідомив. Враховуючи вказані обставини суд вважає за можливе здійснювати подальший розгляд наявної апеляційної скарги існуючим складом.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2 та його захисника Неживок І.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, пояснення ОСОБА_2 та відповіді на питання суду, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд керується наступним.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ст.280 КУпАП передбачено обов?язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону дотримано не було, що підтверджується слідуючим.

Так, приймаючи рішення про визнання ОСОБА_2 винним за ч.1 ст.130 КУпАП та піддаючи його адміністративному стягненню, суд першої інстанції досліджуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: данними протоколу про адміністративне правопорушення від 29.09.2020 року серії ДПР18 № 507089; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких ОСОБА_1 , якого зупинили працівники поліції, в їх присутності відмовився продути прилад «Драгер» та пройти огляд у медзакладі. Від останнього було чути різкий запах алкоголю, він мав нестійку ходу, почервоніння обличчя. Після чого з переднього пасажирського сидіння вийшов молодий хлопець та підійшов до них, на момент зупинки він сидів поруч з водієм ОСОБА_1 , тобто за кермом не був; даними переглянутого відеозапису, з якого встановлено, що працівники поліції в присутності свідків пропонують водієві продути прилад «Драгер» або пройти огляд у медзакладі, від чого останній відмовився.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП не узгоджуються з критерієм доведеності вини у поза розумний сумнів.

По-перше, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення допустив неповноту судового розгляду, зокрема, судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що з відеозапису долученого поліцейськими, неможливо зробити однозначний висновок про те, що ОСОБА_2 було зупинено працівниками поліції під час керування транспортним засобом. З розмови працівників поліції, можна дійти висновку про те що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом. На запитання працівника поліції про проходження освідування за допомогою технічного приладу «Драгер», ОСОБА_1 прояснив, що не являється водієм даного транспортного засобу, водієм являється його син, якого безпосередньо видно на відеозаписі. Проте працівники поліції жодним чином не намагались підтвердити чи спростувати дану інформацію, яка є надважливою для встановлення дійсних фактичних обставин по справі .

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення взагалі відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

По-друге, суд критично відноситься також і до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 29.09.2020, оскільки дані пояснення беззаперечно не підтверджують факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . Враховуючи вказані обставини апеляційним судом вказані свідки викликалися для до допиту завчасно та належним способом, про що є підтвердження у матеріалах справи, а саме судові повістки (а.с. 63, 73, 78, 80) та зворотні повідомлення (а.с. 64, 67, 69, 71, 81, 82), про те, не з`явились до суду будучи належним чином повідомленими про виклик у судове засідання.

Також, на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції чітко вбачаються усі учасники з місця події, а саме два працівника поліції, безпосередньо ОСОБА_1 та його син, про те вказані у протоколі свідки на відеозаписі відсутні. Відтак, наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є неналежним доказом.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначений конституційний припис, а також з огляду на те, що ані вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ані взагалі подія керування транспортним засобом ОСОБА_1 не доведена належними та допустимими доказами у поза розумний сумнів, що залишено судом першої інстанції поза увагою, то оскаржувана постанова Ставищенського районного суду Київської області від 03.12.2020 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП ? закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події правопорушення .

Враховуючи вищевикладені мотиви суду, інші доводи апеляційної ОСОБА_1 , перевірці не підлягають.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Ставищенського районного суду Київської області від 03.12.2020, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення та стягненням судового збору - скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 378/1086/20

Апеляційне провадження № 33/824/124/2021

Суддя у першій інстанції - Марущак Н.М.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.