Справа № 751/5019/21 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В.
Провадження № 33/4823/574/21
Категорія - ч.6 ст.481 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернігові справу за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп в дохід Державного бюджету.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 липня 2021 року Чернігівська митниця Державної митної служби України звернулася до суду з поданням про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України. 08.06.2021 о 05 год. 17 хв. в зону митного контролю ВМО №1 митного поста «Нові Яриловичі автомобільний» Північної митниці Держмитслужби у напрямку «в`їзд на митну територію України» по смузі руху «червоний коридор» заїхав рейсовий автобус д.р.н. НОМЕР_1 , в якому пасажиром слідував громадянин України ОСОБА_2 .

В ході виконання митних процедур на етапі проведення перевірки автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) було встановлено, що 03.05.2020 громадянином ОСОБА_3 в зоні діяльності Північної митниці Держмитслужби на територію України у режимі «тимчасове ввезення до 1 року» було ввезено легковий автомобіль «CITROEN JUMPER», VIN - код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 (країна реєстрації Литва).

Відповідно до даних програмно-інформаційного комплексу «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС станом на 08.06.2021 не зафіксовано факту перетину транспортним засобом марки «CITROEN JUMPER», VIN - код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 митного кордону України в напрямку виїзду за межі митної території України.

Згідно інформації, наявної в ПІК «Реєстр порушників митних правил» ЄАІС ДМСУ та ПІК «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор», станом на 08.06.2021 встановлено відсутність фактів притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частинами 1-2, 5-6 ст. 481 Митного кодексу України.

В своєму письмовому поясненні від 08.06.2021 ОСОБА_2 повідомив, що не мав змоги своєчасно виїхати та вивезти транспортний засіб «CITROEN JUMPER», VIN - код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 за межі митної території України в строк, передбачений ст.380 МК України, у зв`язку з тим, що не мав можливості виїхати з території Республіки Білорусь в зв`язку з забороною виїзду. Також ОСОБА_2 надав підтвердження, що 25.04.2021 у нього було викрадено пакет документів, про що було надано заяву до Боровлянського ОМ Мінського РУВД.

Громадянин ОСОБА_2 не надав жодного документу, який би підтверджував настання аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

Таким чином, громадянин ОСОБА_2 перевищив встановлений строк тимчасового ввезення автомобіля марки «CITROEN JUMPER», VIN - код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 на митну територію України ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, викликати свідків.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова місцевого суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною. Вказує про недотримання вимог ст.268 КУпАП та розгляду справи без його участі. Вказує, що у протоколі не зазначено про надання апелянтом письмових пояснень. Також зазначає, що йому не біло роз`яснено його прав відповідно до ст.498 МКУ. Вважає, що судом не долучено до матеріалів справи та не досліджено документи, які стали причиною, що унеможливлювала здійснення ним належного виконання вимог чинного законодавства, насамперед, лист Державного прикордонного комітету Республіки Білорусь від 14 вересня 2021 року, надісланий на адресу суду 27.10.2021 року. На думку апелянта, саме цей лист підтверджує його пояснення щодо неможливості виїхати з території Білорусії. Крім того, вказує, що у нього були викрадені документи, що не надало йому змогу в`їхати в Україну раніше 08.06.2021 року для того, щоб виїхати на автомобілі або розмитнити його. Також суд не врахував, що апелянт не міг розмитнити автомобіль, так як він не підпадає під категорію Євро 2. Вважає, що судом не врахована та обставина, що автомобіль має підйомник-пандус для інвалідів, тому він необхідний для користування членами родини апелянта, які є особами з інвалідністю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.ст.245, 252 КУпАП та ст.486 МК України, завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Частиною 6 статті 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Згідно ст.103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

За змістом ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, перевищення встановленого ст. 380 МК України строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу або конфіскації транспортного засобу.

Факт вчинення порушення митних правил об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема, протоколом про порушення митних правил, доповідною запискою державного інспектора Північної митниці Держмитслужби, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , відомостями диспетчера ЗМК із пункту пропуску та відомостями ЄАІС Держмитслужби, яким була надана відповідна оцінка районним судом та які покладено в основу прийнятого судом рішення.

Крім того, факт ввезення ОСОБА_1 автомобіля в Україну в режимі тимчасового ввезення, а також факт перевищення строку тимчасового ввезення більше ніж на 30 діб, не заперечується і самим апелянтом.

Аналізуючи наведене, відповідно до ст.380 МК України, ОСОБА_1 повинен був вивезти вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України у строк до 03.05.2021 року. Однак, станом на 13.07.2021 транспортний засіб за межі митної території України не вивезений. Отже, бездіяльність ОСОБА_1 щодо не вивезення т/з у визначений ч.1 ст.380 МК строк почала існувати з 04.05.2021 року.

Посилання на неможливість виїзду з Республіки Білорусь не спростовують висновків суду, оскільки обмеження, на які посилається апелянт, не містять виключень усіх існуючих видів транспорту, передбачених для перетину кордону.

Також, апеляційний суд погоджується і з висновками суду першої інстанції щодо відсутності в даному випадку непереборної сили, яка б перешкоджала виконанню зобов`язань щодо вивезення транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги про те, що всупереч вимог ст. 268 КУпАП суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу, адже матеріали справи містять повідомлення (а.с.35) про своєчасне сповіщення щодо розгляду справи, отримане скаржником особисто, також будь-яких клопотань про відкладення розгляду від останнього не надходило.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції враховує обставини конкретної справи, те, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 не є суспільно небезпечним, не спричинило значної шкоди суспільним та державним інтересам, не порушило права і свободи громадян. Також, суд враховує, що матеріали справи свідчать дані про втрату документів ОСОБА_1 та наявність ковідних обмежень щодо перетину кордону Республіки Білорусь, що в свою чергу перешкоджало вчасному виїзду з Республіки Білорусь. Крім того, суд враховує сімейний стан особи, що притягується до відповідальності, а також те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

На підставі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, його матеріальний та сімейний стан, а також беручи до уваги умови та ситуацію, в яких правопорушення вчинене, суд вважає можливим звільнити останнього від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та оголосити йому усне зауваження, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України - скасувати.

ОСОБА_4 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд