ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1356/21 Справа № 204/8652/20 Суддя у 1-й інстанції - Мащук В. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Авраменка О.О.,представника потерпілого Смірнова А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Авраменка О.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 08 грудня 2020 року о 06 год. 30 хв. в м. Дніпро на перехресті вул. Макарова вул. Титова, на регульованому світлофором перехресті, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, перед початком зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілям завдано механічні ушкодження.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Авраменко О.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч. 2 ст. 251 КУпАП;

- відомості, зазначені у протоколі, а саме те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, - не відповідають дійсності, та не узгоджуються в іншими доказами, наявними в матеріалах справи, так як водій ОСОБА_1 , рухаючись на автомобілі «Тойота», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Макарова перетинав регульоване перехрестя, при цьому водій ОСОБА_1 не поновлював свій рух, не змінював напрямок руху, а перетинав, не зупиняючись;

- судом не встановлено порушення ОСОБА_1 положень п. 10.1 ПДР України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Авраменко О.О. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник потерпілого Смірнов А.А. заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Однак судом першої інстанції вказані вимоги закону не дотримані в повному обсязі, належним чином не з`ясовано обставини та необхідні ознаки складу адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністравтине правопорушення 08 грудня 2020 року о 06 год. 30 хв. в м. Дніпро на перехресті вул. Макарова вул. Титова, на регульованому світлофором перехресті, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_1 , виконуючи поворот ліворуч, перед початком зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілям завдано механічні ушкодження.

Однак, відповідно до рішення суду першої інстанції, ОСОБА_1 порушив п. 8.7.3 з) ПДР, що підтверджується висновком експерта №19/104-9/2/176/177 від 19.04.2021 року, відповідно до якого дії водія автомобіля Тойота-Камри , реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , при заданому механізмові пригоди, не відповідали вимогам п. 8.7.3 з) ПДР України, що з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Отже, під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_1 не порушив вимоги п.10.1 ПДР, який ставиться йому у провину відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст.ст.7, 254, 279, КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється тільки щодо правопорушника і підставою для її розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, тобто справа розглядається в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки така норма закону як ст.124 КУпАП, яка ставиться у провину ОСОБА_1 , є бланкетною, то при провадженні у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові судді.

Але в цьому разі суд першої інстанції не вправі був самостійно змінювати на шкоду особі обставини адміністративного правопорушення та положення нормативного акту, який передбачає відповідальність за вказане правопоруушення; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу, відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, суть адміністративного правопорушення.

При цьому формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини.

Отже, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення п.10.1 ПДР водієм ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, та змінювати положення нормативно-правового акту, які були порушені водієм, що має бути зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому суд вважає за необхідне постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити відповідно до ст.247 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Авраменка О.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко