ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/9515/21 Номер провадження 33/814/673/21Головуючий у 1-й інстанції Пальчик О. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

з участю секретаря Ракович Д.Г.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника - адвоката Близнюка В.В.

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 жовтня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 жовтня 2021 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.

Згідно з постановою судді, 28.09.2021 року о 15 год. 37 хв. ОСОБА_1 в м. Кременчуці по вул. В. Пугачова, буд. 8В керував транспортним засобом «Skoda Super B» д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився зі згоди водія в установленому законом порядку в КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради», чим порушив п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована незаконністю зупинки його транспортного засобу, недотриманням працівниками поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння (далі Інструкція ), відсутність в акті огляду на стан сп`яніння прізвищ свідків, неповне зазначення в протоколі всіх необхідних даних, що на його думку свідчить про неналежність зібраних по справі доказів, які не доводять його вину у скоєному правопорушенні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши пояснення притягнутої особи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.

Висновки судді суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.

Зокрема такими належними доказами є :

постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо порушення ОСОБА_1 п. 11.5 ПДР, за що він був підданий штрафу в розмірі 510 грн.,

протокол у справі про адміністративне правопорушення серія ААБ №123544 від 28.09.2021 за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , в якому останнім надано пояснення «вживав алкогольні речовини 26.09.2021»,

талон тестування на алкоголь за допомогою алкотестеру Drager 6810, тест №542, згідно якого станом на 15:47 год. 28.09.2021 ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння результат 1,38% проміле,

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, з результатом якого водій був згоден,

висновок КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку працівниками поліції здійснювалась фіксація всіх обставин правопорушення від моменту порушення водієм ПДР України, його зупинки , подальше спілкування з поліцейськими, під час якого виникла підозра щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння на місці та в лікарняному закладі, проходження водієм огляду на стан сп`янінні як на місці, так і в лікарняному закладі, складання протоколу.

Доведенням зазначеного служать приєднані до справи відеофайли загальною тривалістю понад одну годину, на яких у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП відображено весь перебіг подій.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини водія ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, відхиляються твердження апелянта про відсутність з його боку порушень правил дорожнього руху, які б могли слугувати причиною зупинки керованого ним транспортного засобу, оскільки зазначене спростовується приєднаними до справи відеозаписами з автомобільного реєстратора та нагрудних камер працівників поліції.

Крім того, підстава зупинки автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 відображена в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої водій порушив вимоги ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 щодо порушення працівниками поліції Інструкції в частині не приєднання до справи належних доказів його направлення на огляд до медичного закладу, оскільки в самих матеріалах справи таке направлення відсутнє, апеляційний суд не може взяти до уваги як обґрунтоване твердження, оскільки вказане направлення після прибуття особи до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння залишається в ньому, а відтак не може бути приєднано до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також не заслуговують на увагу доводи щодо неналежного оформлення протоколу внаслідок не зазначення в ньому двох свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння як того вимагає вищевказана Інструкція, що в свою чергу свідчить про його невідповідність нормам чинного законодавства.

Між тим, вказане твердження апелянта не ґрунтується на законі, зокрема не відповідає положенням ч. 2 ст. 266 КУпАП, згідно якої огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку із переглянутих апеляційним судом відеозаписів вбачається, що поліцейськими належними технічними засобами зафіксовано весь перебіг подій, від моменту зупинки керованого ОСОБА_1 транспортного засобу і до складання протоколу.

Зазначені відеоматеріали є належними доказами, які здійснені у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та мають доказове значення для правильного встановлення фактичних обставин по справі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду та свідчать про бажання водія уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зібрані працівниками поліції докази щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відповідають критерію «поза розумним сумнівом», оскільки зібрані з дотриманням норм КУпАП та вищевказаної інструкції.

Апеляційний суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, а наявними доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про недоведеність вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.

Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 жовтня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна