Справа № 127/8862/20
Провадження № 33/801/133/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн, стягнуто судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з цією постановою, 21 січня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив поновити строк на її апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначив, що про існування оскаржуваної постанови його представнику стало відомо лише 05 січня 2021 року з офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень та у той же день подано до суду першої інстанції заяву про ознайомлення з матеріалами справи, водночас, ознайомлено з матеріалами справи 15 січня 2021 року.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Країло С. В, підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, просив його задовольнити з підстав, зазначених у апеляційній скарзі.

Оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2020 року задоволенню не підлягає з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0148/401000/20 від 19 лютого 2020 року, який складений в присутності ОСОБА_1 та з яким він був ознайомлений, останній повідомив, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 . (а. с. 2-5).

19 лютого 2020 року ОСОБА_1 подано заяву про те, що йому відомо про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України у Вінницькому міському суді Вінницької області (а. с. 15). У цій заяві зазначено, що у серпні 2019 року він сплатив штраф в розмірі 8500 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, трек номери 824, 910, 696 (а. с. 24, 28, 32), ОСОБА_1 тричі направлялись повістки про виклик до суду на адресу, зазначену ним під час складання протоколу: АДРЕСА_2 , проте вони повернулись на адресу суду першої інстанції з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

11 вересня 2020 року постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2020 року була направлена ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 . (а. с. 39).

Відповідно до інформації з офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2020 року оприлюднена на сайті 16 вересня 2020 року (http://www.reestr.court.gov.ua/Review/91514975).

05 січня 2021 року на електрону адресу Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява захисника ОСОБА_1 адвоката Залокоцької В. Д. про ознайомлення з матеріалами справи, проте остання ознайомилась з матеріалами справи лише 15 січня 2021 року (а. с. 44-45).

При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється ст. 294 КУпАП.

За змістом цієї норми постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду пов`язаний з моментом прийняття такої постанови, а не отримання її копії.

Європейський суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

З урахуванням наведеного, оскільки скаржнику було відомо про складення 19 лютого 2020 року відносно нього протоколу про порушення митних правил та про розгляд справи саме у Вінницькому міському суді, повістки про виклик до суду тричі були направленні на адресу, вказану ним під час оформлення адміністративних матеріалів, а про прийняте місцевим судом рішення він не був позбавлений можливості дізнатися як безпосередньо у суді, так і з офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційний суд дійшов висновку, що у поданому клопотанні заявником не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала ОСОБА_1 реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи, не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження судового рішення, та не навів поважних причин пропуску цього строку, апеляційний суд вважає, що такий строк не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук