Справа № 285/4710/21
провадження у справі 3/0285/2859/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 вересня 2021 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов

від Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка зареєстрована в АДРЕСА_1 та жительки АДРЕСА_2

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 повторно протягом року ухиляється від виконання материнських обов`язків, передбачених ст.150 СКУ, щодо виховання, розвитку та утримання своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Починаючи з 13.06.2021 по 05.07.2021, в подальшому з 25.07.2021 по 26.07.2021 була відсутня за місцем проживання та залишила дітей без нагляду, турботи та догляду, їхнім життям та долею не цікавилась.

Відносно ОСОБА_1 поліцейським було складено 25 протоколів за ч.2 ст.184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибула, в заяві до суду просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей за диспозицією ч.2 ст.184 КУпАП трактується як: ухилення ними від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Права та обов`язки батьків щодо виховання дітей закріплені в Конституції України, Сімейному кодексі України, Законах України Про охорону дитинства, Про освіту. Аналіз приписів останніх дає змогу дійти висновку, що під невиконанням обов`язків щодо невиконання та навчання дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання та навчання неповнолітніх. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема:

протоколами серії ВАБ №782051-№782052, №1782107-№782108, №786261-№786270, №786272-№786281 від 26.07.2021 про адміністративне правопорушення;

копіями свідоцтв про народження неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , матір`ю яких записана ОСОБА_1 ;

копією постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області №285/2258/21 від 26.05.2021 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та притягнення її до адміністративної відповідальності;

листами Новоград-Волинського міського центру соціальних служб від 15.06.2021 та 16.06.2021 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та доцільності позбавлення її батьківських прав.

Дослідивши адміністративний матеріал, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка вже притягувалась до адміністративної відповідальності за вказаною статтею та не надала будь-яких доказів на спростування своєї вини у скоєному правопорушенні, що свідчить про байдуже і недбайливе ставлення до її неповнолітніх дітей, всі обставини справи в їх сукупності та вважаю, що до неїслід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розмір якого визначено на рівні найвищої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.184 КУпАП, що буде необхідним для її виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З особи, на яку накладено адміністративне стягнення, також належить стягнути судовий збір, що становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 184, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.? ?

Суддя ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин