Провадження № 3/161/252/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 10 лютого 2021 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюк Р.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

- за 122-2 ч. 1, ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 29.11.2020 року о 02.27 год. в м. Луцьку по вул. Загородній, 2, керуючи автомобілем «Opel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синьо-червоного кольору та звукового сигналу, не зупинився, чим порушив вимоги п.п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 , 29.11.2020 року о 02.28 год. в м. Луцьку по вул. Загородній, 2, керував автомобілем «Opel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), однак від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився по невідомій суду причині, хоча належним чином і неодноразово повідомлявся про день, час та місце розгляду справи.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових пояснень чи заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що спрямована на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

отже, враховуючи наведене, на підставі ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки він належно повідомлений про розгляд справи.

За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Крім того, диспозицією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зокрема, його вина у скоєному повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови проходження від огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення, судом враховується характер і ступінь вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особа порушника, ступінь його вини.

А тому, враховуючи характер та ступінь небезпеки вчиненого, а також ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, одне з яких відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, інші обставини справи, і вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, передбаченої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, згідно ст. 36 КУпАП, тому з метою попередження вчиненню нових правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за більш суворе покарання, тобто ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. ст. 122-2 ч. 1, 130 ч. 1 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення на підставі ст. 36 КУпАП, застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк