ПОСТАНОВА

Іменем України

02 грудня 2021 року с.м.т.Шевченкове

Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Тордія Е.Н. розглянувши адміністративний матеріал (637/1018/21, 3/637/497/21), який надійшов з ВПД №1 (Шевченкове) Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області у відношенні :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ГІС «Полімер» робітник, інд. код НОМЕР_1 , що мешкає АДРЕСА_1 ,

у скоєні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Роз`яснені права, передбачені ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.63 Конституції України,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст та фактично встановлені обставини.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 12 жовтня 2021 року, о 00.45 годині гр-н ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем DАЕWОО LАNОS, державний номер НОМЕР_2 , по автошляху (Чугуїв-Мілове) Куп`янського (Шевченківського) району Харківської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позиція учасників судового процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , щодо наявності вище вказаного та зафіксованого протоколом правопорушення пояснив, що 12 жовтня 2021 року біля 00.45 години він разом з пасажиром ОСОБА_2 рухався в сторону м. Харкова. Біля с. Василенкове він побачив як різку вимкнулась аварійна сигналізація на зустрічному автомобілі , він не встиг відреагувати, і зіткнувся з правою задньою частиною причепу. Від удару він був шокований , та з міста події поїхав. При цьому зазначив ,що не перебував у стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції його взагалі не бачили , протокол було складено у відділку, він не відмовлявся від проходження на стан сп`яніння так як йому його ніхто не пропонував.

Суд вислухавши пояснення ОСОБА_1 дійшов наступного висновку.

Мотиви суду та застосовані правові норми.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається що ОСОБА_1 керував транспортним засобом DАЕWОО LАNОS, державний номер НОМЕР_2 , по автошляху (Чугуїв-Мілове) Куп`янського (Шевченківського) району Харківської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Жуковський проти України» від 03 березня 2011 року наголошується, що за загальним правилом пункти 1 і 3 «d» статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Суд з метою дотримання принципів безпосередності дослідження доказів, рівності сторін перед судом, змагальності, права на захист від пред`явленого обвинувачення, а також з дотриманням положень ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, викликав для допиту свідків.

В протоколі даної події зазначені свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були викликані в судове засідання для правильного з`ясування викладених обставин відносно ОСОБА_1 .

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 пояснили ,що не були свідками того ,що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти дослідження на стан сп`яніння . Після ДТП він та пасажир,який з ним їхав ,зникли з місця пригоди , коли приїхали працівники поліції останніх взагалі не було на місці ДТП. Пояснити в якому стані перебував ОСОБА_1 за зовнішніми ознаками не змогли.

Показання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ставлять під сумнів факт існування їх як свідків - очевидців події. З наведених підстав суд вважає, що показання свідків, не можуть слугувати доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене , оцінивши надані суду докази, суд дійшов до висновку, що висновок про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння зроблений лише на підставі уяви поліцейськог0.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення мав надати зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, натомість відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення.

З наданої відповіді ВПД №1 (Шевченкове) Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області від 01 грудня 2021 року вбачається, що інспектором СРПП фото, відео фіксація події, яка мала місце 12 жовтня 2021 року, о 00.45 годині за участю ОСОБА_1 не проводилася у зв`язку з залишенням останнім місця ДТП.

Окрім того, в матеріалах доданих до протоколу відсутні будь - які данні про проведення огляду водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння з застосуванням технічних засобів передбачених Іінструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі по тексту Інструкція).

Згідно п.6.7 Інструкції поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Розділом другим Інструкції передбачено, що 1.) за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 2.) Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. 3.) Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 4) Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. 5) Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 6.) Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Такі дані в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Виходячи з рішень ЄСПЛ - розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних

доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Беззаперечних доказів вчинення 12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення суду не надано.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Висновки суду щодо застосування адміністративного стягнення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як зазначено в ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушенняє: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. (ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення)

Статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінюючи докази у сукупності, суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпроАП, у зв`язку з чим, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.33-35, ч.1 ст.130, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд Харківської області.

СУДДЯ