Дата документу Справа № 937/7107/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/7107/20 Головуючий в 1 інст. Горбачова Ю.В.
Провадження №33/807/106/21 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 є боржником за виконавчим листом № 320/2552/14-ц, виданим 28 квітня 2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 березня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . За період з 06 лютого 2018 року по 31 серпня 2020 року, ОСОБА_1 допустив несплату аліментів на утримання дитини в розмірі 25 820 грн, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції були неповно з`ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Також апелянт зазначає про те, що приймаючи постанову, суд першої інстанції керувався протоколом про адміністративне правопорушення №54491958 від 17 вересня 2020 року складеному на підставі розрахунку заборгованості боржника по аліментам від 17 вересня 2020 року. Однак даний розрахунок є протиправним, так як складений з порушенням норм чинного законодавства, оскільки при розрахунку заборгованості по сплаті аліментів державним виконавцем визначено із середнього заробітної плати працівника для даної місцевості без вирахуванням податків та зборів із показників середньомісячної номінальної заробітної плати штатного працівника.

Даний висновок узгоджується з постановою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року по справі №760/4569/18-ц.

Аліменти на утримання неповнолітньої дитини ним сплачувались та сплачуються. На час, коли він не був працевлаштований, то сплачував аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З 16 жовтня 2020 року він працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Мелітопольський завод автотранспортних запчастин» заливальником металу, тому зможе сплачувати 1/4 частини заробітку.

Оскільки, розрахунок державного виконавця від 17 вересня 2020 року є протиправним, його не було належним чином повідомлено про розгляд справи 01 грудня 2020 року, що обмежило його права на захист, аліменти на неповнолітню дитину він сплачував та сплачує, тому вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, копію постанови суду отримав 14 грудня 2020 року та 22 грудня 2020 року подав апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не вбачається. Більш того, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), доводи апелянта про істотне порушення вимог законодавства про адміністративні правопорушення та безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності підлягають перевірці, що можливо лише при апеляційному розгляді.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі, при цьому, зазначив, що підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Заслухавши пояснення державного виконавця Мелітопольського МР ВДВС Південно-Східного МРУ МЮ (м.Дніпро) Гнідаш Ю.П., яка вважала, що ОСОБА_1 обгрунтовано притягнуто до адміністравтиної відповідальності, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, з огляду на таке.

Статтею 183-1 КУпАП встановлена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07 грудня 2017 року, який набрав чинності 06 лютого 2018 року.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 17 вересня 2020 року державним виконавцем Мелітопольського МР ВДВС Південно-Східного МРУ МЮ (м.Дніпро) Гнідаш Ю.П. складений протокол ВП№54491958 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.183-1 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 є боржником за виконавчим листом № 320/2552/14-ц, виданим 28 квітня 2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 березня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . За період з 06 лютого 2018 року по 31 серпня 2020 року, ОСОБА_1 допустив несплату аліментів на утримання дитини в розмірі 25 820 грн, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

Згідно з розрахунком, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, період виникнення заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів складає з 06 лютого 2018 року по 31 серпня 2020 року. Сума аліментів, яка підлягала стягненню з ОСОБА_1 , складала 25 820 грн.

Також з розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 частково сплачувались аліменти на загальну суму 29330 грн.

В матеріалах справи міститься копія постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 серпня 2020 року, яка набрала законної сили, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 КУпАП закрито.

Згідно з цією постановою, 02 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що останній має заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , у сумі 22 812 грн станом 01 червня 2020 року, тобто сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, чим порушив норми ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Закриваючи провадження в справі, суд вказав на те, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 не навмисно, а під впливом складних матеріальних та сімейних обставин, останній своїми діями сприяв якнайшвидшому виправленню ситуації, поступово погашає виниклу заборгованість.

17 вересня 2020 року, тобто менш ніж через місяць після винесення вищевказаної постанови, відносно ОСОБА_1 складено другий протокол ВП№54491958 про адміністративне правопорушення за ст.183-1 КУпАП, у якому зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів утворилась за період з 06 лютого 2018 року по 31 серпня 2020 року і складає 25 820 грн.

Тобто, за новим протоколом, до періоду, у який утворилась заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів, додано ще три місяці.

Викладене підтверджене і державним виконавцем Гнідаш Ю.П., яка окрім іншого зазначила, що вона, як державний виконавець, має виконувати судове рішення і вживати для цього всіх законних засобів. З нарахованими сумами аліментів ОСОБА_1 був ознайомлений належним чином, не погоджувався з цими сумами, але до суду зі скаргами не звертався, хоч і був ознайомлений з порядком оскарження. Другий протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 нею складений задля того, щоб спонукати останнього до своєчасної сплати аліментів в повному обсязі.

В свою чергу, згідно з Конституцією України (ст.61), ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, що не враховано судом першої інстанції.

Посилання державного виконавця ОСОБА_4 при апеляційному розгляді на те, що попередньою постановою суду ОСОБА_1 звільнено від відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП, отже складання нового протоколу, на її думку, не може розцінюватися як повторне притягнення особи до відповідальності за одне і те саме правопорушення, є непереконливими, оскільки попередню справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вирішено по суті з прийняттям судового рішення, яким, до того ж, провадження в справі закрито з нереабілітуючих підстав.

За таких обставин, повторне складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, у якому зазначений майже увесь той період виникнення заборгованості по аліментах, який вже перевірявся судом у іншій справі про адміністративне правопорушення з прийняттям відповідного судового рішення, не узгоджується з вищевказаними положеннями Конституції України та є порушенням принципу правової визначеності, який є одним з фундаментальних аспектів верховенства права.

Отже, у даній справі може братися до уваги лише розрахунок за період з червня 2020 року по серпень 2020 року включно.

В той же час, оскільки у цей період ОСОБА_1 встановлено до сплати 2036 грн аліментів щомісяця, сплачено останнім по 1000 грн щомісяця (тобто сукупна заборгованість по сплаті аліментів за цей період не перевищує суму відповідних платежів за шість місяців), в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, що жодним чином не звільняє останнього від обов`язку погасити всю заборгованість по аліментах, яка утворилась.

Оскільки на викладене суд першої інстанції уваги не звернув та всупереч вимогам ст.280 КУпАП не з`ясував повно і всебічно всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 грудня 2020 року, стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 КУпАП, скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева