Провадження № 3/592/3398/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Шияновська Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського РУП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.2 ст.187 КУпАП,

у с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №903673 від 10.12.2021, ОСОБА_1 08.12.2021 о 20:40 був відсутній за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , чим порушив ст.10 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.07.2021, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справ до суду не подав.

Працівниками поліції не було забезпечено явку особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, у судове засідання для надання пояснень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.187 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У п.41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03) від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

ОСОБА_1 обізнаний про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, тому достеменно знав про дане судове провадження, однак, з моменту складення протоколу по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу.

Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Частиною 2 ст.187 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами щодо яких встановлено такий нагляд, зокрема: порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу долучено та до суду направлено такі докази:

- копію постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.02.2021, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн (а.с. 4);

- копію постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.07.2021, якою відносно ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік та відносно нього встановлено, в тому числі обмеження щодо заборони виходити з квартири чи приватного домоволодіння після 20:00 години до 06:00 години наступної доби без отримання на те письмового дозволу керівництва Сумського ВП (а.с. 2-3);

- рапорт старшого дільничного офіцеру поліції від 08.12.2021, згідно з яким ОСОБА_1 о 20:40 був відсутній за місцем мешкання: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Водночас, вказаний рапорт не є достовірним, допустимим та достатнім доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, оскільки належним чином не обґрунтований, не містить даних, в який спосіб було встановлено, що ОСОБА_1 був відсутній у зазначений в них час за адресою: АДРЕСА_1 , яким чином була здобута відповідна інформація та яким чином перевірена. Свідки відсутності ОСОБА_1 за місцем мешкання у вказаний у протоколі час та день (члени його родини, сусіди) не зазначені, вказані події жодним чином не фіксувалися, фотознімки та відеозаписи відсутні. Рапорт поліцейського не зареєстрований у відділі поліції, як відповідний офіційний документ, не містять резолюції керівництва; а з врахуванням інших обставин провадження за своїм змістом є документом, складеними заінтересованим у розгляді справи працівником, який не підтверджується будь-якими доказами.

Відтак, до матеріалів справи не долучено жодного доказу про порушення ОСОБА_1 заборони виходу з будинку у визначений час, а наявність одного лише протоколу позбавляє суд можливості встановити дійсні обставини справи, оскільки лише в сукупності з іншими доказами по справі протокол про адміністративне правопорушення є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виходячи із положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.2 ст.187 КУпАП України, суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.ст. 8, 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначене, суд позбавлений змоги самостійно витребувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол. Це повністю узгоджується з приписами ч.2 ст.251 КУпАП, згідно яких обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 187, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.187 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти діб з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя Т.В. Шияновська