Провадження № 3/234/3900/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2021 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Фоміна Ю.В., за участю секретаря судового засідання Шалімової Н.О., потерпілої ОСОБА_1 , представника потерпілої адвоката Ващенко О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , захисника Соловйова В.Б.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, військовослужбовця А2120, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якому роз`яснено право на відвід, зміст ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №698803 від 15.09.2021 року, 08.09.2021 року приблизно о 19.15 годині ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї дружини, що виразилося в словесних образах, приниженнях, погрозах фізичною розправою, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у скоєнні домашнього насилля не визнав та пояснив, що сімейне життя із дружиною не склалося, та невдовзі після народження дитини, вони із дружиною почали мешкати окрема, дитина мешкає із дружиною, із позовом про розірвання шлюбу подружжя не зверталося, оскільки дитині не має 1 року. Дійсно 08.09.2021 року він прийшов до будинку, де мешкає його дружина із донькою, щоб погуляти із донькою. ОСОБА_3 вийшла із дитиною та почала звинувачувати його в тому, що він не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Він їй відповів, що він бажає приймати участь у вихованні доньки, бачитися з нею, а також за рішенням суду дружина отримує на утримання доньки аліменти. Стверджує, що дружина йому систематично перешкоджає бачитися із дитиною у зв`язку із чим він був змушений звернутися до органу опіки, а також звертався до поліції. 08.09.2021 року він не погрожував, не принижував, не ображав ОСОБА_4 , навпаки ОСОБА_3 його принижувала грубими нецензурними словами. Вважає, що таким чином ОСОБА_3 намагається перешкодити йому бачитися із донькою.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що її чоловік ОСОБА_2 чіпляється до неї з самої вагітності, вона зверталася із заявою до поліції, але протокол про адміністративне правопорушення з цього приводу складено не було. 08.09.2021 року вона вийшла із донькою на зустріч до свого чоловіка, оскільки вони разом не мешкають, розійшлися за її ініціативою. Після того, як вона зробила чоловіку зауваження, він почав її ображати, принижувати її нецензурною лайкою, все це відбувалося голосно, дана поведінка була характерна для чоловіка і під час подружнього життя. Після цього, вона знайшла 2 свідків, які бачили їх сварку, та самостійно склала акт, в якому зазначила, що свідки підтверджують той факт, що батько з`явившись на побачення із донькою 08.09.2021 року о 19.15 годині біля під`їзду №4 по АДРЕСА_3 , нецензурно обзивав і образливо висловлювався в адресу дружини ОСОБА_1 . В поліцію вона одразу 08.09.2021 року не звернулася, оскільки у неї не було доказів.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які підписали зазначений акт, складений потерпілою ОСОБА_1 , про що вона підтвердила в судовому засіданні, двічі не з`явилися в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялися телефонограмою, у зв`язку із чим потерпіла та її представник більше не наполягали у виклику даних свідків.

Заявлена в якості свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 08.09.2021 року приблизно о 19.00 годині вона поверталася до дому з роботи, та коли вийшла з арки будинку АДРЕСА_4 , то почула конфлікт між чоловіком та жінкою, чоловік тримав на руках дитину, вони гучно між собою говорили. Вона чула як дівчина висловлювалася нецензурними словами. Що саме сторони конфлікту говорили один одному, вона не може сказати. Потім вони розійшлися, та коли вона порівнялася по ходу руху із чоловіком з дитиною, вона спитала чи не потрібна йому допомога, на що той відповів, що все нормально, що то була мати дитини. Чоловік попросив на будь-який випадок залишити свій номер телефону, вона залишила. Чи принижував, ображав чоловік жінку вона не чула, початок конфлікту не бачила.

Відповідно вимог ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідальність за вказане правопорушення наступає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; однією із форм домашнього насилля є психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Отже, психологічне насилля це використання переваги, щоб знецінити іншого члена сім`ї, та свідоме ігнорування його, почуттів тих членів сім`ї, які залежні від кривдника. Насильство свідома поведінка, використання власної переваги й контроль жертви.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В судовому засідання встановлено, що дійсно між подружжям ОСОБА_8 склалися конфліктні, напружені відносини.

Разом з цим, в судовому засіданні не зібрано достатні та належні докази, які свідчать, що 08.09.2021 року ОСОБА_2 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_1 саме домашнє насилля, у формі психологічного насилля, з пояснень ОСОБА_1 не вбачається будь-якої залежності від чоловіка ОСОБА_2 , або значної переваги сил зі сторони ОСОБА_2 по відношення до ОСОБА_1 , що виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУАП, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать спричинення шкоди потерпілій, порушення певних її прав, або наявності переваги сил (фізичних, психологічних та інше).

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточний проти України» Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.21 рішення).

В рекомендації №R (91)1 Комітету Міністрів Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держава-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

У відповідності до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, а саме недоведеністю об`єктивності сторони адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, п. 1 ч.1 ст. 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя Краматорського міського суду Ю. В. Фоміна