Номер провадження: 33/813/1036/21
Номер справи місцевого суду: 500/7230/17
Головуючий у першій інстанції Швець В.М.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2021 року, -

встановив:

оскарженою постановою судді Ізмаїльського районного суду Одеської області від 02.07.2021 року задоволено заяву ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу, а саме постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року, до примусового виконання, щодо стягнення з ОСОБА_1 шкоди на користь держави, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання та поновлено строк на 6 (шість) місяців, а саме до 02.01.2022 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу. Апелянт посилається на те, що заява не містить обґрунтування наявності підстав для поновлення строку. Крім того, апелянт посилається на те, що питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа судом безпідставно вирішено за правилами КУпАП.

Судовий розгляд в суді апеляційної інстанції проведено за відсутністю ОСОБА_1 та представника ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області), які будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. При цьому, ОСОБА_1 подав заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої постанови, судом були створені всі умови для реалізації права осіб, які заінтересовані у розгляді справи на доступ до правосуддя. Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 та представник ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області), будучи повідомленими про дату та час розгляду скарги в апеляційному суді не з`явились, суд оцінює таку поведінку останніх, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Розгляд справи за відсутності сторін провадження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість оскарженої постанови, апеляційним судом встановлено таке.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Приписами ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито на підставі ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до відповідальності. Вилучена рушниця повернута ОСОБА_1 та з останнього на користь держави стягнуто розмір шкоди у сумі 10000 (десять тисяч) грн., заподіяної внаслідок вчинення адміністративного правопорушення в галузі мисливського господарства та полювання (а.п. 45-46).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 19.03.2018 року постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року залишена без змін (а.п. 57).

17.04.2018 року районним судом на адресу Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області було направлено постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року про стягнення шкоди з ОСОБА_1 для виконання (а.п.63).

03.05.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області було повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання, оскільки в ухвалі районного суду не було вказано ідентифікаційний номер боржника (а.п. 76, 82).

12.11.2019 року Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулась до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із заявою про видачу постанови від 17.01.2018 року для пред`явлення до виконання (а.п. 65-67).

13.11.2019 року головою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я. зазначену постанову було надіслано на адресу ДЕІ в Одеській області (а.п. 68).

16.02.2021 року та 19.02.2021 року ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернулась до районного суду із клопотанням, щодо повідомлення направлення постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року для примусового виконання (а.п. 71-76).

04.03.2021 року головою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області було надано відповідь, в якій вказано, що постанова районного суду не була виконання, оскільки не містить у собі ідентифікаційний номер боржника, а тому Ізмаїльським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області була повернуто до районного суду без виконання (а.п. 70).

11.03.2021 року ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернулась до районного суду із клопотанням, щодо повторного направлення постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року про стягнення шкоди з ОСОБА_1 для виконання (а.п. 79).

Однак, як свідчать матеріали судового провадження, постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року не була виконана (а.п. 82).

13.04.2021 року Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Одеська та Миколаївська області) повторно звернулась до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області районного суду із заявою про видачу копії постанови від 17.01.2018 року (а.п. 86-90).

20.04.2021 року головою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я. зазначену постанову повторно було надіслано на адресу ДЕІ Південно-Західного округу (Одеська та Миколаївська області) (а.п. 91).

12.05.2021 року ДЕІ Південно-Західного округу (Одеська та Миколаївська області) звернулась до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання (а.п. 93-107).

Мотивуючи оскаржену постанову від 02.07.2021 року, суддя районного суду послався на те, що постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави шкоди, заподіяної внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, не була виконана ДВС відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема ДЕІ Південно-Західного округу (Одеська та Миколаївська області) обрала не той спосіб пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, та дійшов висновку про існування підстав для задоволення заяви ДЕІ Південно-Західного округу (Одеська та Миколаївська області) та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Розділом V Глави 25 КУпАП визначено порядок та правила виконання постанов про накладення адміністративних стягнень.

Відповідно до приписів ст.299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

У даному провадженні, постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року до ОСОБА_1 не застосовувалося адміністративне стягнення, оскільки провадження по справі було закрито на підставі ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Оскарженою постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2021 року, судом фактично вирішено питання щодо поновлення строку на стягнення шкоди, завданої державі внаслідок порушення законодавства у сфері мисливського господарства та полювання.

Разом з цим, приймаючи рішення про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання, повинен був з`ясувати чи дійсно є вагомими причини пропущення строку ДЕІ Південно-Західного округу (Одеська та Миколаївська області) для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а вже потім вирішувати питання про його поновлення.

Апеляційний суд звертає увагу, що згідно ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №75/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Відповідно до практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави, проте навіть можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Пономарьов проти України» та «Трух проти України»).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України»).

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011р. визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд виходить з того, що поважність причин пропуску цього строку є оціночною категорією і встановлюється у кожному конкретному випадку. Такими причинами можуть бути: тяжка хвороба, безпорадний стан, тривале відрядження, інші обставини, які свідчать про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені законом строки.

Разом з тим, заява ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу - постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року відносно ОСОБА_1 не містить будь-яких посилань на існування поважних причин пропуску такого строку, зокрема доказів на існування обставин, які заважали державному органу в період з 19.03.2018 року (дата набрання чинності постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року) по 12.05.2021 року (день звернення із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання) подати виконавчий документ (постанову суду) до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області для виконання.

В оскарженій постанові районного суду відповідно також відсутні достатні обґрунтовані посилання на те, що саме врахував суд, приймаючі рішення про поновлення строку для пред`явлення для виконання виконавчого документу - постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року відносно ОСОБА_1 .

Оскільки районним судом не дотримані вимоги законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржена постанова підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови про відмову в задоволенні заяви ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу - постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.07.2021 року, якою задоволено заяву ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу, а саме постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року, до примусового виконання, щодо стягнення шкоди з ОСОБА_1 на користь держави та поновлено строк на 6 (шість) місяців, а саме до 02.01.2022 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні заяви Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу, а саме постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2018 року, до примусового виконання щодо стягнення з ОСОБА_1 шкоди на користь держави.

Копію постанови надіслати на адресу ОСОБА_1 та ДЕІ Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області).

Матеріали справи про адміністративне правопорушення №500/7230/17 повернути до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський