Провадження № 33/4820/731/21
Справа № 682/2312/21 Головуючий в 1-й інстанції Зеленська В. І.
Категорія: ч.1 ст. 44-3 КУпАП Доповідач Бережний С.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Якимець М.О., Пігарєвої А.В., захисника Волкової А.О. розглянув в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2021 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , круючої магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винною у тому, що 20 жовтня 2021 року близько 12 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , здійснюючи обов`язки суб`єкта господароювання за дорученням ФОП ОСОБА_2 , керуючи роботою магазину "Свіжий Хліб", допустила діяльність магазину з порушенням карантинних заходів та обмежень, а саме: в торговому залі не нанесене маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше 1,5 метра, відсутні ємкості для централізованого збору використаних відвідувачами засобів індивідуального захисту, чим порушила пп. 9 п. 22 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", та вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження в справі.

Вважає, що при винесенні постанови суд неповно з`ясував обставини справи, порушив норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають матеріалам справи. Вказує, що магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » належить її сестрі ОСОБА_2 , яка зареєстрована як ФОП. 24 вересня 2020 року ОСОБА_2 надала їй Довіреність, згідно якої вона має право здійснювати представництво як ФОП. Однак, в Довіреності не зазначено, що вона є відповідальною за роботу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Зазначає, що на прохання сестри допомагала їй в магазині, особисто не працює, перебуває на обліку в Державному центрі зайнятості з 02.08.2021 року, має на утриманні малолітню доньку, яку виховує сама, її родина має статус малозабезпеченої сім`ї. Матеріали справи не містять жодних доказів того, що вона зареєстрована та здійснює діяльність як ФОП в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », (тобто що вона є суб`єктом господарювання), або є відповідною посадовою особою, відповідальною за дотримання правил щодо карантину, також не містять даних, що вона на момент складання протоколу була найманим працівником цього закладу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Так, ч.1 ст. 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Пунктом 1Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236«Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 31 грудня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р.№211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р.№ 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р.№ 641Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Відповідно до пп.9 п.2-2 зазначеної постанови з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; здійснюється обслуговування покупців без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема захисних масок або респіраторів, які закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, за винятком обслуговування за межами будівлі суб`єкта господарювання (через вікна видачі, тераси тощо); не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Згідно із ч.1 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

За приписами ч.1 ст.50 ЦК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно із ч.1 ст.128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність: безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється; із залученням або без залучення найманої праці; самостійно або спільно з іншими особами.

Однак матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, оскільки ОСОБА_1 не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 44-3 КУпАП.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.96 за N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

При цьому, статтею 62Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

Згідно зі ст. 7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В суді апеляційної інстанції апелянт пояснила, що магазин належить її сестрі ФОП ОСОБА_2 , у її відсутність, через трагічні сімейні обставини, на підставі довіреності вона тимчасово виконувала обов`язки ОСОБА_2 , однак вона не є працівником магазину і не є фізичною особою підприємцем.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи справу допустив неповноту та однобічність в з`ясуванні обставин справи. Викладені у постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

Неправильно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 - 3 КУпАП.

Таким чином, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суд приходить до висновку, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 листопада 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП - скасувати та закрити провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний