Справа номер 237/398/21
Провадження номер 3/237/285/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01.03.21 року м. Курахове Донецької області

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Сметаняк О.Я., за участю: секретаря судового засідання Мережко М.Є., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Литвиненко Н.В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 24.01.2021 року о 10:00 годині в АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, що виразилося у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При розгляді справи, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 24.01.2021 року приблизно о 10:00 годині він прибув до квартири АДРЕСА_2 , яка належить йому та його дружині ОСОБА_2 на праві власності. Перебуваючи у вказаній квартирі, конфліктів з дружиною не вчиняв, її не ображав, лише вдягнув дітей, зачинив двері квартири та разом з ними попрямував до квартири АДРЕСА_3 , в якій він проживає, де проводив разом із ними спільне дозвілля. У вечері, того ж дня, привіз дітей до дому. Потім, 26.01.2021 року йому зателефонували працівники поліції, запросили його прибути до будинку АДРЕСА_4 , показали йому складений у відношенні нього протокол про адміністративне правопорушення за фактом вчинення ним насильства над дружиною, не роз`яснили йому його права. Не вважаючи себе винуватим, він відмовився підписувати протокол. Після чого, вказаний протокол у його присутності був підписаний понятими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зауважив, що заперечень до протоколу у присутності понятих він не надавав, дій працівників поліції не оскаржував, у зв`язку із тим, що потребував правової допомоги. Не заперечував факту телефонних дзвінків його дружині ОСОБА_2 з метою забрати відповідні заяви з органів поліції.

В судовому засіданні, судом були досліджені й інші докази.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 24.01.2021 року приблизно о 10:00 годині до квартири АДРЕСА_2 , яка належить їй та ОСОБА_1 на праві власності, прийшов її чоловік ОСОБА_1 почав оглядати її мобільний телефон, ображати її нецензурною лайкою, принижував та вдарив її по обличчю, забрав дітей та зачинив її в квартирі. Через деякий час вона зателефонувала її хресній ОСОБА_5 , яка проживає в цьому ж будинку, та повідомила, що ОСОБА_1 ображав її, вдарив по обличчю, зачинив у квартирі та вона погано себе почуває. Після чого, вона звернулась до поліції з заявою про прийняття заходів до ОСОБА_1 . Зауважила, що ОСОБА_1 постійно ображає її та наносить їй тілесні ушкодження, до органів поліції вона звернулась вдруге.

Суд вважає, що покази потерпілої ОСОБА_2 , в межах протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджують час, місце та обставини завдання шкоди її психічному здоров`ю ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що доводиться потерпілій ОСОБА_2 хресною, проживає в квартирі АДРЕСА_5 . Зазначила, що наприкінці січня 2021 року приблизно о 14:00 годині їй зателефонувала ОСОБА_2 , яка пояснила, що погано себе почуває через те, що її чоловік ображав її, вдарив її по обличчю та зачинив в квартирі. У вечері того ж дня, вона побачила ОСОБА_1 , зробила йому зауваження щодо його дій у відношенні потерпілої.

Суд вважає, що покази свідка ОСОБА_5 підтверджують покази потерпілої ОСОБА_2 про ознаки існування факту завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 з боку ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , працівник поліції, пояснив, що отримав матеріали за заявою ОСОБА_2 , прибув до будинку № 22 по вулиці Мечникова в місті Курахове, встановив особу ОСОБА_2 , склав у відношенні нього протокол про адміністративне правопорушення за фактом вчинення домашнього насилля. ОСОБА_1 протокол відмовився підписувати, пояснив, що звернеться за правовою допомогою. Після чого, вони разом із ним запросили двох понятих, які засвідчили факт відмови ОСОБА_2 від надання пояснень та підпису у протоколі. Зауважив, що місце вчинення правопорушення, зазначене ним у протоколі, як АДРЕСА_1 замість правильного - АДРЕСА_2 , є помилковим.

Допитаний в якості свідка понятий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що наприкінці січня 2021 року вранці до нього підійшов працівник поліції та раніше знайомий йому ОСОБА_1 , який повідомив свідку про побутову сварку. Після чого свідок разом із іншим понятим підписали протокол про адміністративне правопорушення. Зауважень щодо протоколу та скарг на дії працівника поліції від ОСОБА_1 не надходило.

Суд вважає, що покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтверджують покази ОСОБА_1 про те, що він в зазначений день та час відмовився підписати протокол про адміністративне правопорушення та надати пояснення. Зауважень на протокол та дії працівника поліції у присутності понятих не надав.

В судовому засіданні, у відповідності до норм КУпАП також були досліджені письмові докази.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 128152 від 26.01.2021 року вбачається, що 24.01.2021 року о 10:00 годині ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою.

З довідки про результати перевірки за фактом повідомлення ОСОБА_2 , рапорту працівника поліції встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_2 , її чоловік ОСОБА_1 , протягом тривалого часу ображає її нецензурною лайкою. Зокрема, 24.01.2021 року приблизно о 10:00 годині прийшов до квартири АДРЕСА_2 , почав сварку в ході якої висловлювався грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та поривався в бійку.

Із заяви ОСОБА_2 від 26.01.2021 року вбачається, що вона просить прийняти заходи до її чоловіка ОСОБА_1 , який 24.01.2021 року приблизно о 10:00 годині влаштував сварку, в ході якої у присутності малолітньої дитини висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, кидався в бійку.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що вона разом з дітьми проживає в квартирі АДРЕСА_2 , її чоловік ОСОБА_1 систематично ображає нецензурною лайкою при дітях, намагається принизити її честь та гідність.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_5 від 26.01.2021 року слідує, що вона проживає разом з ОСОБА_2 в одному будинку по АДРЕСА_6 . 24.01.2021 року після обіду їй подзвонила ОСОБА_2 , повідомила, що її чоловік вчинив конфлікт, кидався в бійку та зачинив її в квартирі. Зазначила, що ОСОБА_1 поводить себе агресивно та неадекватно, раніше між подружжям були конфлікти. До поліції ОСОБА_2 не зверталась через побоювання її чоловіка.

З відповіді Покровського РУП ГУНП в Донецькій області адвокату Литвиненко Н.В. від 24.02.2021 року встановлено, що ОСОБА_2 звернулась 25.01.2021 року до органів поліції із заявою щодо прийняття заходів до її чоловіка ОСОБА_1 .

З повідомлення Мар`їнського районного суду Донецької області вбачається, що відносно ОСОБА_1 матеріалів про видачу обмежувального припису та справ щодо вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 в провадженні суду не значиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких із зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливості настання фізичної чи психічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому, а суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Отже, умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за диспозицією вказаної норми є вчинення діянь, унаслідок яких, могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Положеннями п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року за № 2229-VIII (зі змінами та доповненнями), домашнє насильство визначається як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Отже, дослідивши докази у їх сукупності, достатності та взаємозв`язку, межах суті порушення, суд вважає, що встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи свідчать про існування факту вчинення домашнього насильства відносно потерпілої.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілого.

При цьому, суд вважає, що доводи сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_1 з підстав неправильного, як на їх думку, складання протоколу про адміністративне правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки ніяким чином не впливають на достовірність самого протоколу та обставин події правопорушення.

Суд вважає, що зазначення особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, невірної адреси, за якою було вчинено адміністративне правопорушення, є опискою, та дана обставина могла бути встановлена та усунута під час судового розгляду, оскільки всі учасники судового провадження вірно зазначали місце події, що також підтверджується іншими матеріалами провадження.

Суд також вважає, що зазначення особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї, а саме дій психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в сторону ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою є достатнім для встановлення в діях ОСОБА_1 протиправних дій відносно потерпілої, які в свою чергу є ознаками домашнього насильства, оскільки відповідно до диспозиції ст. 173-2 КУпАП домашнє насильство включає в себе вчинення дій, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Також доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення вже був попередньо складений та при його складанні було порушено право на захист є безпідставними, оскільки складання протоколу було в його присутності, а лише його відмова від підписання даного протоколу та отримання другого примірника була зафіксована в присутності понятих, та він скористався допомогою захисника, тобто його право на захист не було порушено.

Суд вважає, що фактично доводи ОСОБА_1 та захисника зводяться до оскарження дій працівника поліції, а не обставин вчинення адміністративного правопорушення, яке було поставлено йому в провину.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його провини, майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують або пом`якшують відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті, як такого, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення порушення в майбутньому.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 гривень, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і призначити йому стягнення у вигляді штрафу на користь держави: Отримувач коштів: Курахівська міська ТГ Мар`їнське Донецьке ГУК/Курахівська МТГ/21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача: UA0005682, Код класифікації доходів бюджету: 21081100, Адміністративні штрафи та інші санкції, у розмірі 170 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 454,00 гривень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олександр Ярославович Сметаняк