г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3700/21
Номер провадження 3/213/1298/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Князєва Н.В., розглянувши матеріал, що надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 14 вересня 2021 року о 23 годині 17 хвилин по пр. Південний, 36 в м. Кривий Ріг керував автомобілем ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Фіксація правопорушення здійснювалась на бодікамери АЕ00231, АЕ00162.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Пояснив, що ввечері 14 вересня 2021 року він із знайомим за адресою АДРЕСА_2 випивали спиртні напої. Потім до них на автомобілі під`їхав знайомий ОСОБА_2 , з яким він поїхав до магазину. За кермом автомобіля був ОСОБА_2 . Вони звернули у двір будинків по пр. Південний. ОСОБА_2 зупинив машину та вийшов справити природні потреби. Він також намагався вийти з машини, але ручка в двері автомобіля була пошкоджена, двері не відчинялись, у зв`язку з чим він переліз на водійське сидіння. В цей час до нього підійшов інспектор поліції. Він пояснював, що не є водієм автомобіля, керувати не вміє, але вони на це не зважали.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він є власником автомобіля ВАЗ 21053, номерний знак НОМЕР_1 . 14 вересня 2021 року ввечері йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив відвезти його з ОСОБА_3 в магазин. Коли їхали на 9 квартал, то за ними їхав патрульний автомобіль. Він заїхав у двір будинків, зупинився та вийшов з машини, відійшовши на відстань приблизно 20-30м. справити природні потреби. Ключі від автомобіля він залишив в замку запалювання. Його не були приблизно 2 хвилини. Коли повернувся, біля його автомобілю були поліцейські. Він сказав що є водієм автомобіля, але його не пускали до машини, він стояв від них приблизно за 10 метрів, поки ті розмовляли з ОСОБА_1 та складали протокол. Це тривало близько 30-40 хвилин. Потім він закрив автомобіль та пішов додому.

Також пояснив, що ручка від передньої пасажирської двері в його машині відламана, центрального замку немає.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка, дослідив матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з вимогами пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за ст.130 КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п.7 розділу І вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 розділу ІХ Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, відмова від проходження огляду для встановлення або/чи спростування факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння є самостійною підставою для притягнення особи, яка відмовилась від проходження такого огляду, до адміністративної відповідальності.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово зазначав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ (ст. 251 КУпАП).

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно даних національної автоматизованої інформаційної системи ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Із оглянутого та дослідженого в судовому засіданні цифрового диску, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення видно, що під час бесіди інспекторів поліції з ОСОБА_1 у останнього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, про які водія повідомлено, однак від проходження огляду на місці зупинку або в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння він відмовився в присутності свідків. ОСОБА_1 поясняв, що він не є водієм автомобіля. Інспектор патрульної поліції неодноразово запитував у осіб, які були поблизу чи є серед них водій зупиненого автомобіля ВАЗ 21053, але ніхто не відізвався.

До пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 стосовно того, що вони повідомляли інспекторів поліції, що саме ОСОБА_2 керував автомобілем 14.09.2021 о 23.17 год. суд відноситься критично, оскільки вони повністю спростовуються відеозаписами з бодікамер поліцейських.

Крім того, заперечення ОСОБА_1 проти факту керування транспортним засобом спростовується наявною в матеріалах справи постановою інспектора ППП в м. Кривий Ріг від 15.09.2021 року, складеною о 00 год. 06 хвил. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.2 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 3400 грн, про яку, зі слів останнього, йому стало відомо наступного дня після її складення, та яку ним до цього часу не оскаржено.

Протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять розбіжностей та в сукупності підтверджують фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 з боку працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду тощо) стосовно ОСОБА_1 також відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові останнього від проходження, відповідно до встановленого порядку, медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами. Також слід стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, ст.4 Закону України Про судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 27, 30, 40-1, 130 ч. 1, 249, 251, 252, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піддати адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні в дохід держави в особі Державної судової адміністрації, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, , отримувач коштів: УК в Інгул. р-ні м. Кр. Ріг Інгул. Р-н/ /22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA0004641, Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Н. В. Князєва