Постанова

Іменем України

26 листопада 2021 року

Смт Краснопілля

Справа № 578/1152/21

Провадження № 3/578/634/21

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області КОСАР А. І. розглянула у судовому засіданні в залі суду в смт Краснопілля Сумської області адміністративну справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого в Товаристві з обмеженою відповідальності «Славгород», про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, права передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені,

та

Установила:

11.11.2021 т.в.о. заступника начальника Відділення поліції № 2 (с. Краснопілля) Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ГАНЖАЛА А. направив до Краснопільського районного суду Сумської області справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 681092 від 30.10.2021 за частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Одночасно уповноважена особа органу Національної поліції України - поліцейський СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП лейтенант поліції РЯБУХА С. О. визначив дату розгляду відповідної справи в Краснопільському районному суду Сумської області на 04.11.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2021 судову справу Єдиний унікальний номер 578/1152/21 провадження № 3/578/634/21 передано на розгляд судді КОСАР А. І.

На засіданні суду ОСОБА_2 з протоколом про адміністративне правопорушення не погодився, надав пояснення, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, який саме пункт чи статтю нормативного акту він порушив. Також зауважив, що їхав у громадському транспорті, який має міжобласний маршрут Харків-Краснопілля, проте він їхав в межах Сумського району.

Обставини справи

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 681092 від 30.10.2021, складеного поліцейським СРПП ВП №2 (с. Краснопілля) Сумського РУП лейтенантом поліції РЯБУХОЮ С. О., убачається, що гр. ОСОБА_2 30 жовтня 2021 року о 12.05 год. на а/д Р-45 поблизу с. Мезенівка Сумської області, будучи пасажиром маршрутного транспортного засобу міжобласного сполучення Харків-Краснопілля, перебував без сертифікату про вакцинацію чи ПРЛ-тесту, чим порушив вимоги Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Вважаю за необхідне зазначити, що за змістом статті 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно з вимогами ст. 245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною першою статті 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Виходячи з змісту вказаного закону, диспозиція статті 44- 3 КУпАП є банкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно посилатись до конкретних правил і норм, які регулюють відносини щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.

Так, згідно зі статтею 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією статті 44-3 КУпАП.

Згідно постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на усій території України було продовжено дію карантину до 31 грудня 2021 року, та затверджено ряд заборонних заходів.

Згідно постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19», на усій території України було продовжено карантин до 31 грудня 2021 року, та затверджено ряд заборонних заходів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі також - Конвенція).

Так, частина перша статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно з частиною другою статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями частини третьої статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини першої статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Суддею встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення Серія ВАБ № 681092 від 30.10.2021 зазначено про те, що ОСОБА_2 30 жовтня 2021 року будучи пасажиром маршрутного транспортного засобу міжобласного сполучення Харків-Краснопілля перебував без сертифікату про вакцинацію чи ПРЛ-тесту, чим порушив вимоги постанови КМУ №1236 від 09.12.2020.

Крім того, КМУ №1236 від 09.12.2020, на яку зроблено посилання у протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 681092 від 30.10.2021, не зазначено посилання на пункти та підпункти, які порушив ОСОБА_2 .

Структура нормативного акту - це його будова, обумовлене внутрішнім особливим змістом, тому єдиної формули, придатної для всіх видів актів, не існує. Проте є певні загальні положення і правила, якими оперує юридична техніка.

Стаття - основна структурна одиниця закону, оскільки у вітчизняному правотворчості відсутня практика оформлення законодавчого акту суцільним текстом. Особливе положення закону в системі права, в тому числі визначає і ту обставину, що він ділиться на статті, в той час як інші нормативні акти - на пункти і підпункти.

Тобто, фабула в протоколі про адміністративне правопорушення Серія ВАБ № 681092 від 30.10.2021 зазначена без посилання на відповідний нормативно-правовий акт, який регулює правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковим для виконання.

А тому суд не вбачає в діянні ОСОБА_2 порушень вимог частини першої статті 44-3 КУпАП.

У даному випадку протокол про адміністративне правопорушення (серія ВАБ № 681092) не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

Згідно п. 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 44-3 КУпАП, в зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю, судовий збір стягненню з ОСОБА_2 не підлягає.

Керуючись статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

Постановив:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 681092 від 30.10.2021 стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом /посадовою особою/ правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А. І. КОСАР