Справа № 534/1369/21
Провадження № 3/534/593/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 жовтня 2021 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Морозов В.Ю., за участю: секретаря судового засідання Деркач І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

31.07.2021 близько 21 год. 10 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , вчинив сварку з дружиною ОСОБА_2 , погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

За таких обставин, враховуючи, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, беручи до уваги, що присутність особи при розгляді справ, передбачених ст. 173-2 КУпАП, обов`язковою законодавцем не визначена.

Аналогічних висновків неодноразово доходив у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. Так, у пункті 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року (заява №3236/03), Європейський суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Оцінивши перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення.

Його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у погрозах фізичною розправою.

Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 31.07.2021 серії ВАБ № 014324, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 його вік і стан здоров`я, сімейний та майновий стан, ступінь вини та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність порушника, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , в межах санкції ч. 1 ст.173-2 КУпАП України, необхідно накласти стягнення у виді штрафу. Тільки таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.40-1,283,294 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 454 гривень судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Ю. Морозов