Справа № 185/609/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року. м. Павлоград.

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Тимченко С. О., розглянувши матеріали, які надійшли з Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України, працюючої адміністратором бару «Білий налив»,

яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

03.12.2020 року за адресою: м. Павлоград, вул. Шевченко, 67 працював бар «Білий налив» після 22.00 год., та всередині були відвідувачі, де є адміністратором ОСОБА_1 , чим порушила вимогу постанови КМУ № 641.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що дійсно 03.12.2020 року після 22.00 год. в барі «Білий налив» був присутній відвідувач, але вона сама викликала працівників поліції, так як останній відмовлявся покинути приміщення бару, але бар був закритий, та торгівлю вони не здійснювали.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшов до висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з постановою КМУ від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами та доповненнями), на усій території України було встановлено карантин з 01.08.2020 року до 31.12.2020 року.

Підпункт «11» пункту «1» зазначеної постанови (в редакції, діючої на момент вчинення правопорушення), передбачає заборону роботи після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Оцінюючи пояснення ОСОБА_1 , які були надані нею, щодо не визнання вини, вважаю їх недостовірними, та розцінює як надуманими, заявленими з метою уникнути відповідальності за скоєне, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються дослідженими в суді доказами, прямо суперечать поясненням свідка, які знаходяться в матеріалах справи. Будь - якими іншими доказами, крім показань самої ОСОБА_1 її доводи не підтверджені.

Винність ОСОБА_1 ч.1 ст. 44-3 КУпАП повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах провадження та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні.

Так, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 44-3 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 03.12.2020 року, поясненнями самої ОСОБА_1 , а саме про те, що після 22-00 годин в залі був присутній чоловік біля барної стійки, та інші люди, які пересувалися по залу; відеозаписом, відповідно до якого вбачається, що 03.12.2020 року після 23.00 год. в залі бару «Білий налив» були присутні люди, один з яких перебував біля барної стійки, інші пересувалися по залу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП за ознаками порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, встановлених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами».

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, обставини що пом`якшують і обтяжують її відповідальність і приходить до висновку, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на як накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 27, 40-1, 44-3, 283, 284, 289 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винною за ч.1 ст. 44-3 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 ( сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ грн. 40 коп. у дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.О. Тимченко.