П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.02.2021 року Суддя Франківського районного суду м.Львова - Мартьянова С.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТзОВ « Техніка для бізнесу», місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

за ст.124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №196569 від 17.11.2020 року, 17.10.2020 року о 10 год. 50 хв. на перехресті вул. Любінська-Петлюри у м. Львові водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, своїми діями створив небезпечну для руху в населеному пункті обстановку, рухався зі швидкістю більшою за 50 км/год. При виникненні небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, однак не вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля до повної зупинки , внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Рено Лагуна» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали технічні пошкодження, а водії отримали тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, чим порушив вимоги п.1.5; 2.3 (б.д); 12.4; 12.3 правил дорожнього руху.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Як встановлено в судовому засіданні, що відповідно до висновку експертного дослідження № 66 від 06 листопада 2020 року у заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_2 , виконуючи поворот ліворуч у межах регульованого перехрестя, повинна була керуватися вимогами п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу» і «небезпека для руху»); 2.3 (пітпунктів «б» і «д»); 10.1 та 16.6 ПДР України, у відповідності до яких як перед початком виконання маневру повороту ліворуч, так і у процесі його виконання (тобто перед виїздом на другу смугу зустрічного напрямку з-за стоячих зустрічних автомобілів) повинна була переконатися у безпеці виконання вказаного маневру і дати дорогу зустрічному автомобілеві БМВ-320 .д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку через регульоване перехрестя прямо.

У заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_1 повинен був . із технічної точки зору, керуватися вимогам п.п.1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» і «д»); 12.4 та 12.3 ПДР України, у відповідності до яких повинен був вести свій автомобіль БМВ із швидкістю не більше 50 км/год., а із моменту, коли мав об`єктивну можливість побачити, що на його смугу руху з-поза стоячих на лівій смузі попутних автомобілів виїжджає зустрічний автомобіль «Рено» - водієві ОСОБА_1 необхідно було своєчасно застосувати екстрене гальмування для зупинили керованого ним транспортного засобу у межах найкоротшої, із можливих, віддалі.

При заданих у заяві вихідних даних водій ОСОБА_1 при вибраній ним швидкості руху свого автомобіля БМВ не менш, ніж 60 км/год, не мав технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем «Рено».

У цей же час, якщо б водій ОСОБА_1 вів свій автомобіль із швидкістю, максимально дозволеною у населених пунктах (тобто не більшою, ніж 50 км/год), то він мав би технічну можливість уникнути зіткнення із автомобілем «Рено» шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування автомобіля

При заданих у заяві вихідних даних причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, с наступні обставини:

водій ОСОБА_3 при виконанні маневру повороту ліворуч на регульованому перехресті неналежно переконалася у безпеці виконання цього маневру і не дала дороги зустрічному автомобілеві БМВ, який через згадане перехрестя рухався прямо;

водій ОСОБА_1 при русі керованого ним транспортного засобу через регульоване перехрестя перевищив дозволену швидкість руху, чим позбавив себе технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем «Рено».

У заданій у заяві дорожній ситуації дії водія ОСОБА_3 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п.1.5; 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу» і «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» і «д»); 10.1 та 16.6 ПДР України, а дії водія ОСОБА_1 у заданій у заяві дорожній си туації, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п.1.5; 10.1 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» і «д»); 12.4 та 12.3 ПДР. /а.с. 30-34/.

Відповідно до п.2.3 «б» та «д» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до пункту 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відтак приходжу до переконанння, що вина правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП стверджується: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №196569 від 17.11.2020 року, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , схемою місця ДТП, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновком експертного дослідження № 66 від 06 листопада 2020 року.

В діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як він порушив п.1.5; 2.3 (б.д); 12.4; 12.3 правил дорожнього руху. Окрім того учасники дорожньо-транспортної пригоди отримали тілесні ушкодження, що стверджується матеріалами ЄО№24910 від 17.10.2020 року за фактом ДТП.

Згідно п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення має бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Разом з тим, відповідно до висновку Вищого адміністративного суду України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», у разі закриття провадження по справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не встановлюється.

Як вбачається з адміністративних матеріалів, подія мала місце 17.10.2020 року, тобто на час винесення постанови сплив трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, тому провадження в справі слід закрити.

Керуючись статтями 33, 38, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Мартьянова С.М.