Справа № 366/3094/20
Провадження №3/366/74/21

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли відділу прикордонної служби «Млачівка» Житомирського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

14.12.2020 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

10.12.2020 року прикордонниками Республіки Білорусь на напрямку виселеного села Денисовича ЗВ (Україна) н.п.Боровичи (Республіка Білорусь) на відстані 2000 м. від лінії державного кордону, без проходження прикордонного митного контролю, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України». Даного громадянина було депортовано з Республіки Білорусь, доставлено до пункту для автомобільного сполучення «Вільча» та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.204-1 КУпАП. Такі дані відображено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЧЦП номер 174400 від 12.12.2020 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ст.268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтею 204-1 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, враховуючи передбачені ст.277 КУпАП скорочені строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, належне повідомлення про час та місце розгляду справи, дотримуючись вимог ст.268 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, виходячи з наступного.

Ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Обєктивною стороною даного адміністративного правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади (формальний склад).

Суб`єктивна сторона визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , які додано до протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень, вказаних в протоколі, останній пішов до зони відчуження шукати рога диких тварин, в подальшому заблукав, чотири дні він блукав по лісу, в якийсь момент він зрозумів, що зайшов на територію Республіки Білорусь, однак у зв`язку з тим, що в нього не було сил та їжі, він вийшов на дорогу та йшов, щоб дійти о найближчого населеного пункту, коли він йшов по асфальтованій дорозі то побачив, як їхав автомобіль прикордонної служби, після чого він був виявлений прикордонниками Республіки Білорусь, умислу на незаконний перетин кордону в нього не було.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, особа, що склала адміністративний протокол зобов`язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях правопорушника складу правопорушення.

Суд, дослідивши всі наявні докази вважає, що вони не містять доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, так як умислу на перетин державного кордону у нього не було. Навпаки, докази наявні в матеріалах справи свідчать про те, що ОСОБА_1 неумисно незаконно перетнув державний кордон кордон, у зв`язку з тим, що заблукав в лісі.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, а тому, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 204-1, 245, 247, 251, 283-286 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя