ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/434/21 Справа № 691/773/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Подорога Л. В. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Гречухи В.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 Гречухи В.І. на постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 17 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 17 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 19.07.2021 о 02 год. 55 хв., керував автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Крилова у м.Городище Черкаської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразна вимова. Від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 Гречуха В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 17 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 , у разі доведеності винуватості, звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Матеріали справи передати на розгляд трудового колективу ВЧ А-2986 Міністерства оборони України для вирішення питання про застосування заходу громадського впливу. Провадження у справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на те, що справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, незважаючи на те, що були подані відповідні клопотання про відкладення судового розгляду на іншу дату, що є порушенням ст.268 КУпАП.

Крім того, суд розглянув справу без присутності свідків, інспекторів поліції, які склали протокол.

Вказує, що в матеріалах справи міститься відеодоказ, який не зазначений у протоколі та не був відкритий ОСОБА_1 та його захиснику, який надав би можливість зробити висновок про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. В протоколі не зазначено та в матеріалах справи відсутні дані про те, чи проводилася відезйомка на час події та чи застосовувався газоаналізатор для встановлення стану алкогольного сп`яніння, як підставу для проходження медичного огляду.

Вказує, що у матеріалах справи відсутні дані про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Зазначає, що з урахуванням вимог ст.33 КУпАП характеру інкримінованого порушення та характеризуючих даних ОСОБА_1 , який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступеня його вини, його об`єктивне відношення до скоєного, дане правопорушення не призвело тяжких наслідків, а тому вбачаються всі підстави для застосування ст.21 КУпАП у разі доведеності в апеляційному суді винуватості ОСОБА_1 допустимими доказами. Застосування такого заходу, як громадський вплив, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень із звільненням його від адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст.21 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 , який заперечив обставини, зазначені в протоколі, але вину визнав та просив закрити провадження у справі, а матеріали справи передати на розгляд трудового колективу, та його захисника Гречухи В.І. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Вина ОСОБА_1 про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 249333 від 19.07.2021, складеного поліцейським з РПП СРПД №1 ВП №2 Черкаського РУП Артеменком Р.Б., про те, що ОСОБА_1 19.07.2021 о 02 год. 55 хв. у м.Городище по вул.Крилова керував автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразна вимова. Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.07.202, згідно якого, ОСОБА_1 від проходження огляду в Городищенському РТМО відмовився в присутності свідків;

- пояснень від 19.07.2021, отриманих від свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 та мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, який відмовився від огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному заклад у присутності свідків. Який також відмовився розписуватися у протоколі про адміністративне правопорушення та надавати свої пояснення;

- пояснень від 19.07.2021, отриманих від свідка ОСОБА_4 , згідно якого, він був запрошений працівниками поліції щоб забрати автомобіль ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 . В яких він також зазначив, що з ОСОБА_1 він не їздив.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі посилається на те, що справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, незважаючи на те, що були подані відповідні клопотання про відкладення судового розгляду на іншу дату, що є порушенням ст.268 КУпАП.

Вважаю зазначені доводи апелянта неспроможними, так-як ґрунтуються на неправильному тлумаченні закону.

Частиною 2 статті 268 КУпАП визначено перелік статтей, коли при розгляді справ про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, серед яких відсутня норма, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме, ст.130 КУпАП.

Крім того, із оскаржуваної постанови вбачається, що відхиляючи повторне клопотання ОСОБА_1 та клопотання захисника Гречухи В.І. про відкладення розгляду справи, судом першої інстанції належним чином вмотивовано своє рішення з даного приводу.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про розгляд справи без присутності свідків, інспекторів поліції, які склали протокол, оскільки зазначені доводи апелянта ґрунтуються на неправильному тлумаченні закону.

Статтею 272 КУпАП визначено, що як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

З аналізу даної норми слідує, що виклик свідків є правом суду, а не його обов`язком. Тоді як із наявних у матеріалах справи пояснень свідків вбачається, що вони містять всю необхідну для суду інформацію, яка підлягала встановленню по даній справі.

Також судом першої інстанції здійснено розгляд справи без інспекторів поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, так як зазначені особи не є особами, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, а тому їх виклик здійснюється виключно за вмотивованим клопотанням осіб, які беруть участь у провадженні. Тоді як у матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 чи його захисник клопотали з даного приводу.

Неприйнятними є доводи апелянта про те, що відеодоказ, який міститься в матеріалах справи, не був відкритий ОСОБА_1 та його захиснику, який надав би можливість зробити висновок про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки із матеріалів справи вбачається, що 30.08.2021 ОСОБА_1 був ознайомлений із матеріалами справи в суді першої інстанції на підставі його заяви про ознайомлення (а.с.12). Будь-які зауваження щодо неповноти ознайомлення з матеріалами справи від заявника не надходили.

Крім того, із оскаржуваної постанови вбачається, що під час розгляду справи, судом першої інстанції досліджено відеозапис події, яка відбулася 19.07.2021 о 02 год. 55 хв. за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності, працівників поліції та свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , де зафіксовано, що ОСОБА_1 дійсно має ознаки алкогольного сп`яніння та відмовляється пройти огляд на визначення такого стану. При цьому ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом і повідомляє, що ним керував ОСОБА_4 . Однак свідок ОСОБА_2 прямо вказує, що автомобілем керував ОСОБА_1 і був зупинений поліцією, так як не горіла фара в автомобілі.

Наявний у матеріалах даної справи відеозапис із портативного відеореєстратора поліцейського також досліджено судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 Гречухи В.І., який підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що в протоколі не зазначено та в матеріалах справи відсутні дані про те, чи проводилася відезйомка на час події, так як про наявність диску з відео свідчить супровідний лист поліцейського, яким направлялася дана справа на розгляд до місцевого суду (а.с.8).

З врахуванням пояснень свідка ОСОБА_4 неприйнятними є доводи апелянта, що у матеріалах справи відсутні дані про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки зазначений свідок у своїх поясненнях зазначив, що разом з ОСОБА_1 він не їздив, а був запрошений працівниками поліції щоб забрати належний ОСОБА_1 автомобіль. Дане пояснення свідка ОСОБА_4 прямо свідчить про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

В апеляційній скарзі сторона захисту посилається на вимоги ст.33 КУпАП, характер інкримінованого порушення та характеризуючі дані ОСОБА_1 , який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступеня його вини, його об`єктивне відношення до скоєного, те, що дане правопорушення не призвело тяжких наслідків, а тому вбачаються всі підстави для застосування ст.21 КУпАП. Апелянт вважає, що застосування такого заходу, як громадський вплив, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень із звільненням його від адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст.21 КУпАП.

Крім того, 29.10.2021, під час розгляду апеляційної скарги апелянтом надано суду апеляційної інстанції клопотання ТВО командира ВЧ А3177 ОСОБА_5 про закриття провадження у даній справі, на підставі ст.21 КУпАП.

Вважаю, що зазначені клопотання не можу бути задоволені, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи та особи, яка вчинила правопорушення, передбачені частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

З зазначеної норми закону слідує пряма заборона звільнення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, а тому з врахуванням вимог ч.1 ст.21 КУпАП неможливе звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши вказані докази і оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності в їх сукупності, вважаю винуватість ОСОБА_1 доведена.

Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Городищенського районного суду Черкаської області від 17 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 17 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 Гречухи В.І., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба