П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Ковганич С.В. отримавши матеріали, які надійшли з Вінницького міського суду Вінницької області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за порушення ст.130 ч.2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

22.01.2021 на адресу Тульчинського районного суду згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.2020, надійшов адміністративний матеріал щодо порушення громадянином ОСОБА_1 ст. 130 ч.2 КУпАП.

В свою чергу, питання передачі справи про адміністративне правопорушення до іншого суду не врегульовано нормами КУпАП.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на справи про адміністративні правопорушення поширюються гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011(2) зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушенням». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А тому, з метою додержання принципу законності, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права. Отже, в даному випадку для вирішення питання щодо належної підсудності даного адміністративного матеріалу застосувати необхідно відповідні норми Кримінального процесуального кодексу України.

Так, частиною 1 статті 34 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для передачі справи з одного суду до іншого, а саме кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Абзацом 2 частини 1 статті 34 КПК України, крім того, визначено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

При цьому, ч. 2 ст. 34 КПК України визначено вичерпний перелік суб`єктів, які мають право вирішувати питання про передачу справи з одного суду до іншого, зокрема, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції.

З наведеного вбачається, що а ні КУпАП, а ні КПК України, не передбачено можливості передачі справи з одного суду до іншого за рішенням суду першої інстанції.

При цьому, Вінницький міський суд Вінницької області та Тульчинський районний суд Вінницької області знаходяться на території юрисдикції Вінницького апеляційного суду, а тому з урахуванням положень ч.2 ст.34 КПК України, свідчить про те, що вирішення питання про передачу справи між цими судами входить до компетенції Вінницького апеляційного суду.

З наведеного вбачається, що суддя Вінницького міського суду Вінницької області при винесенні постанови про передачу справи про адміністративне правопорушення до Тульчинського районного суду Вінницької області, фактично виконав функції Вінницького апеляційного суду.

При цьому, суд бере до уваги, що частиною 5 статті 34 КПК України визначено, що спори про підсудність між судами не допускаються.

Окрім того, відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. При цьому суд звертає увагу на синтаксичну конструкцію зазначеної норми: «можуть також розглядатися», що визначає альтернативну підсудність по відношенню до підсудності, визначної ч. 1ст. 276 КУпАП.

Разом з тим, адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст.. 130 ч.2 КУпАП надійшов до Тульчинського районного суду із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що даний адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст.. 130 ч.2 КУпАП передчасно було передано на розгляд Тульчинського районного суду Вінницької області, минувавши суд вищої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 276, 278 КУпАП, ст. 32, 34 КПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний матеріал № 127/22102/20 про притягнення до адміністративної відповідальності відповідальності ОСОБА_1 , щодо вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч. 2 КУпАП повернути до Вінницького міського суду Вінницької області для вирішення питання передачі справи до іншого суду у спосіб визначений законодавством.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: