№317/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Касьян А.В., розглянувши заяву адвоката Іорданова К.І., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , про відвід судді Оболонського районного суду міста Києва Андрейчука Тараса Васильовича від розгляду матеріалів справи №756/16003/20 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

У провадження судді Оболонського районного суду міста Києва Касьян А.В. надійшла заява адвоката Іорданова К.І. про відвід судді Оболонського районного суду міста Києва Андрейчука Тараса Васильовича від розгляду матеріалів адміністративної справи №756/16003/20 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заяву про відвід мотивовано тим, що 16.01.2021 в судовому засіданні суддя Андрейчук Т.В. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення діяв, на думку адвоката, упереджено та необ`єктивно, оскільки всупереч повідомлених останнім причин відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 через захворювання на ОРВІ та у зв`язку з цим необхідності відкладення розгляду адміністративної справи, а також з метою ознайомлення адвоката Іорданова К.І. з матеріалами адміністративної справи, суддя Андрейчук Т.В. не взяв до уваги зазначені обставини та розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 .

При цьому адвокат Іорданов К.І. посилається на практику Європейського суду з прав людини, а також на положення національного законодавства.

Про дату, час та місце розгляду заяви учасників судового провадження було повідомлено належним чином.

Разом з тим, адвокат Іорданов К.І., будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду заяви про відвід судді Андрейчука Т.В. від розгляду матеріалів адміністративної справи №756/16003/20 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у судове засідання не прибув.

При цьому, 18.01.2021 на адресу суду надійшло клопотання адвоката Іорданова К.І. про відкладення розгляду заяви про відвід. Обґрунтовуючи свої вимоги, адвокат Іорданов К.І. послався на те, що він не може прибути до Оболонського районного суду міста Києва у визначений день та час (18.01.2021 о 14:30), оскільки цього дня о 12:30 він, як представник, здійснює юридичний супровід справи №920/605/20 у Господарському суді Сумської області. Крім того, у прохальній частині адвокат Іорданов К.І. повідомив суду про те, що він залучений до судових засідань за межами міста Києва та Київської області 19-29.01.2021, 11.02.2021, 29.02.2021.

Приймаючи рішення про розгляд заяви про відвід за відсутності заявника - адвоката Іорданова К.І, суд виходить із наступного.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 у справі № 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Європейським судом з прав людини, зокрема, в частині обґрунтування висновку про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, акцентується увага обов`язку учасника процесу демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосереднє відношення до нього, та недопустимості зневілювання ключового принципу верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового розгляду свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом (рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989), оскільки в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на державні судові органи.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (п. 69 рішення у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005).

Вирішуючи клопотання адвоката про відкладення розгляду заяви про відвід у справі справи про адміністративне правопорушення, суд насамперед зважає на ту обставину, що ним при подачі такого клопотання до суду не долучено жодних належний, допустимих та достатній доказів на підтвердження тих фактів, на які він посилається в ній, зокрема підтвердження його участі в іншому судовому засіданні, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання про відкладення розгляду справи та неповажність причини неприбуття до суду у визначений час та день, з огляду на що, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши заяву про відвід, матеріали справи про адміністративне правопорушення №756/16003/20 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 № 8073-X не містить процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, як і не містить спеціальних норм, що передбачають можливість заявити відвід судді учасниками судового розгляду і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Тобто, у Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте, у діючих Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України наявні відповідні статті про відвід судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід слід застосувати аналогію права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому наявні підстави для розгляду заяви про відвід по суті.

Положеннями ст. 75 КПК України визначено підстави відводу судді, зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Заявлений відвід зводиться до незгоди адвоката Іорданова К.І. з процесуальними діями судді Андрейчука Т.В. в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи дану заяву про відвід, суд бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Таких обставин при розгляді заяви про відвід судді Андрейчука Т.В. не встановлено, заявником не доведено наявності обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «П`єрсак проти Бельгії» висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, суд вважає, що доводи заявника, який був вільний у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачений національним Законодавством, та наданні на підтвердження своєї позиції належних та допустимих доказів, є непереконливими, оскільки вони не випливають з співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами ст. 75 КПК України, а особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978), що застосовується при оцінці доказів.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу судді, вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що заява адвоката Іорданова К.І. про відвід судді Оболонського районного суду міста Києва Андрейчука Тараса Васильовича від розгляду матеріалів справи №756/16003/20 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволені заяви адвоката Іорданова К.І., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , про відвід судді Оболонського районного суду міста Києва Андрейчука Тараса Васильовича від розгляду матеріалів справи №756/16003/20 про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Касьян