П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в зали суду в м. Ужгороді матеріали Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 44 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 433713 громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 31.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , зберігав наркотичну речовину, а саме: амфетамін масою 0,0026 г., без мети збуту у невеликих розмірах, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44 КУпАП.

В судовому засіданні 02.08.2021 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомив, що є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 , та перебуває на обліку у лікаря психіатра, що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства «Ужгородська міська поліклініка» Психо неврологічне диспансерне відділення від 02.08.2021 року № 45 із діагнозом F20.0 (Параноїдна шизофренія), у зв`язку із чим просив суд призначити експертизу на його осудність та закрити провадження у цій справі, оскільки він є неосудним, що виключає адміністративну відповідальність.

Стаття 17 КУпАП визначає обставини, що виключають адміністративну відповідальність, а саме: особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації. Експерт зобов`язаний з`явитися на виклик органу (посадової особи) і дати об`єктивний висновок у поставлених перед ним питаннях.

Згідно ч. 1 ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Як зазначено у ч. 2, 3 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, дізнавача, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України. Проведення судових експертиз, обстежень і досліджень судово-медичними та судово-психіатричними установами здійснюється за рахунок коштів, які безпосередньо і цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з державного чи місцевого бюджету, за винятком випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частина 3 статті 7 цього ж Закону передбачає, що виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Відповідно до п. 1, 3, 5, 6, 8, 9, 10, 12 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого Наказ Міністерства охорони здоров`я України 08 травня 2018 року № 865 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 р. за № 719/32171, цей Порядок визначає організаційні засади проведення судово-психіатричної експертизи (далі - СПЕ). СПЕ проводять державні спеціалізовані судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України (далі - експертні установи). Призначення СПЕ, обов`язки, права та відповідальність судових експертів (далі - експерти) визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Кримінальним кодексом України, Законом України «Про судову експертизу». За формою проведення СПЕ може бути амбулаторною, стаціонарною, посмертною. За процесуальними ознаками СПЕ може бути первинною, повторною, додатковою. За організаційними ознаками СПЕ може бути одноосібною та комісійною. Предметом СПЕ є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Кількісний склад експертів (одноособовий або комісійний) щодо конкретної СПЕ встановлюється особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, який призначив СПЕ. Якщо це не зазначено, його встановлює керівник експертної установи.

Як зазначено в Узагальненні судової практики розгляду справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною, поновлення цивільної дієздатності, встановлення над фізичною особою опіки та піклування призначення опікуна чи піклувальника, недієздатність - втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в Цивільному кодексі України. Стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обов`язкового проведення судово-психіатричної експертизи.

Визнання особи недієздатною - це не тільки визначення стану здоров`я, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний). Під медичним критерієм слід розуміти «хронічний, стійкий психічний розлад». Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичних критерій існувати не може.

Вказані критерії одночасно несуть як медичний, так і юридичний характер. Юридичний критерій недієздатності має, перш за все, психологічну природу. Він свідчить про тяжкість психічного захворювання, ступінь розладів у інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сферах психічної діяльності. Не кожний психічний розлад призводить до нездатності особи приймати участь у цивільних відносинах, а тільки такий його ступінь (глибина), який суттєво впливає на волю, пам`ять та інтелект хворого, що позбавляє особу можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, для визнання особи недієздатною встановити, у передбаченому порядку, тільки наявність психічного захворювання недостатньо. Суттєве значення має встановлення наслідків, які настали в результаті захворювання у вигляді глибини ураження інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сфери. Таким чином, межа між дієздатністю та недієздатністю психічно хворого встановлюється відповідно до юридичного (психологічного) критерію - здатності особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, визначення якого віднесено до компетенції судово-психіатричних експертів.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 березня 1972 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» в ухвалі про призначення експертизи на вирішення експертів мають бути поставлені такі питання:

1) чи хворіє даний громадянин на психічну хворобу;

2) чи розуміє він значення своїх дій та чи може керувати ними.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що задля перевірки осудності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на дату вчинення адміністративного правопорушення 31.03.2021 року, за ч. 1 ст. 44 КУпАП, потрібні спеціальні знання в області медицини, а тому слід призначити амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити: Головному лікарю КНП "ОБЛАСНИЙ ЗАКЛАД З НАДАННЯ ПСИХІАТРИЧНОЇ ДОПОМОГИ М. БЕРЕГОВА" ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ, 90202, Закарпатська обл., м. Берегове, вул. Мужайська, 41, на вирішення якої поставити наступні запитання:

1) чи хворіє ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психічну хворобу;

2) чи розуміє ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значення своїх дій та чи може керувати ними.

Керуючись ст.ст. 17, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити амбулаторну судово-психіатричну експертизу, для вирішення питання про психічний стан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на дату вчинення адміністративного правопорушення 31.03.2021 року, за ч. 1 ст. 44 КУпАП, на вирішення якої поставити наступні запитання:

1) чи хворіє ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психічну хворобу;

2) чи розуміє ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значення своїх дій та чи може керувати ними.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» судові витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи, обстеження і досліджень судово-психіатричною установою, а саме із проведенням амбулаторної судово-психіатричної експертизи віднести на рахунок держави.

Проведення експертизи доручити Головному лікарю КНП "ОБЛАСНИЙ ЗАКЛАД З НАДАННЯ ПСИХІАТРИЧНОЇ ДОПОМОГИ М. БЕРЕГОВА" ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ, 90202, Закарпатська обл., м. Берегове, вул. Мужайська, 41, попередивши про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Задля проведення експертизи направити матеріали цієї справи № 308/8847/21 (провадження № 3/308/5237/21) до КНП "ОБЛАСНИЙ ЗАКЛАД З НАДАННЯ ПСИХІАТРИЧНОЇ ДОПОМОГИ М. БЕРЕГОВА" ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ, 90202, Закарпатська обл., м. Берегове, вул. Мужайська, 41, та зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , телефон НОМЕР_2 , прибути у визначений день та час до цієї установи задля проведення експертизи.

На час проведення експертизи зупинити провадження у справі № 308/8847/21 (провадження № 3/308/5237/21).

Постанова набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Дергачова