Провадження № 3/359/4690/2021
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 листопада 2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши, за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 , -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 430190 від 18 жовтня 2021 року, 12 жовтня 2021 року близько 19 год. 30 хв. в с. Глибоке Бориспільського району по вул. Центральна, ОСОБА_1 образливо чіплявся до неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: потягнув та підняв останнього за вуху, тобто застосував фізичну силу, що не завдала фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, чим вчинив дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Такими своїми діями ОСОБА_1 скоїла дрібне хуліганство, за що передбачена відповідальність ст. 173 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнав частково та пояснила, що дійсно мали місце події, зазначені у протоколі. Однак, він вчинив вказані дії виключно через те, що неповнолітній ОСОБА_2 постійно ображає, принижує та забирає речі у його сина ОСОБА_3 . Він неодноразово звертався до матері ОСОБА_2 з цього приводу. Однак, остання не вживає належних заходів для виховання сина. Так, 12.10.2021 року він почув як ОСОБА_2 сказав його синові дати йому сірники, яких у нього не було. На що ОСОБА_2 сказав його синові, щоб він збігав додому та приніс йому ці сірники. Близько 19:30 год. цього ж дня він повертався додому та побачив поряд із магазином "Гурман" ОСОБА_2 , до якого він підійшов, щоб зробити йому зауваження з приводу його неправомірної та образливої поведінки по відношенню його сина. Однак, ОСОБА_2 на його зауваження жодним чином не реагував, роблячи вид, що не чує його. З метою протидії такої зневажливої поведінки ОСОБА_2 він підійшов до нього, взяв за праве вухо та підняв його, сказавши, щоб він не чіпав його сина та не ображав його. Після чого він відпустив його та пішов. Жодними іншими діями повпливати на поведінку ОСОБА_2 по відношенню до його сина він не міг, оскільки ні він, ні його мати на його неодноразові зауваження та звернення не реагують. Порядок та спокій громадян він не порушував, лише вживав заходів щодо неправомірної поведінки ОСОБА_2 у виховних цілях. У зв`язку з чим просив закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного висновку.

Так, ст. 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 17 КУпАП встановлено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

За змістом ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставини не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною ніж відвернена шкода.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, з наданих ОСОБА_1 як письмових, так і усних пояснень в ході судового розгляду встановлено, що дії ОСОБА_1 по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_2 , які проявились у тому, що останній потягнув та підняв його за вуху, були зумовлені протиправною та зухвалою поведінкою ОСОБА_2 по відношенню до його сина ОСОБА_3 , якого він постійно ображає, принижує та конфліктує з ним, і на його зауваження з цього приводу останній не реагував, так само як і його мати не вживала жодних дій для припинення такої поведінки, не зважаючи на його неодноразові звернення. Вказані пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з матеріалами справи, з яких вбачається, що неповнолітній ОСОБА_2 дійсно допустив конфлікт із сином ОСОБА_1 неповнолітнім ОСОБА_3 12 жовтня 2021 року. При цьому будь-яких доказів, які би спростували твердження ОСОБА_1 до суду надано не було. З огляду на це, суддя приймає їх до уваги.

Таким чином, на підставі матеріалів справи встановлено, що дії ОСОБА_1 хоча і передбачені, як склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, проте були вчинені ОСОБА_1 у стані крайньої необхідності, при захисті прав і свобод свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 від протиправних дій з боку неповнолітнього ОСОБА_2 по відношенню до останнього, який на його зауваження (зроблені в усній формі) з цього приводу не реагував, тому він вимушений був вжити заходів для припинення такої зухвалої поведінки ОСОБА_2 , потягнувши та піднявши останнього за вуху, не заподіюючи будь-якої шкоди його здоров`ю. Такі дії ОСОБА_1 обумовлені метою припинити зухвалу та некоректну поведінку неповнолітнього ОСОБА_2 по відношенню до його сина, внаслідок яких не була заподіяна шкода ОСОБА_2 .

З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку про те, що порушення ОСОБА_1 громадського порядку було викликано крайньою необхідністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку за таких обставин: вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Таким чином, ОСОБА_1 діяла в стані крайньої необхідності, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, слід закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.17, 18, 173, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя : С.М. Вознюк