Справа №461/6130/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року суддя Галицького районного суду м.Львова Фролова Л. Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , місце роботи - компанія «BIC Protein B.V.», посада або рід занять - керівник (директор), місце проживання - Королівство Нідерланди, Europalaan 12e- 5232 BC, s-Hertogenbosch- The Netherlands/Нідерланди,-

за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

12.05.2021 в зону діяльності відділу митного оформлення «Стрий» митного поста «Львів південний» Галицької митниці Держмитслужби (вул. Промислова, 7, м.Стрий, Львівська область) прибув товар. Вказаний товар ввезений на митну територію України через пункт пропуску «Краківець Корчова» митного поста «Яворів» Галицької митниці Держмитслужби за попередньою митною декларацією UA209000/2021/924149 від 11.05.2021 року.Директором ПП «Лемар Агро» (ЄДРПОУ 36418926, 82400, Львівська обл., м.Стрий, вул.Залізняка 9/1) ОСОБА_2 (одержувач/імпортер), 12.05.2021 для здійснення митного контролю та оформлення товару. До митного оформлення та контролю декларантом ОСОБА_2 подано наступні товаросупровідні документи:- зовнішньоекономічний контракт від 24.08.2017 №12570147, укладений між компанією «BIC Protein B.V.» та ПП «Лемар Агро»;- додаткову угоду №25/12 від 25.12.2020;- рахунок фактура (інвойс) від 24.04.2021 № ;- міжнародну товарно-транспортну накладу (CMR) від 07.05.2021 №б/н;- митну декларацію країни відправлення №21NLKOD3TBAYGKWD56 від 06.05.2021;- сертифікат аналізу «BIC Protein B.V.» на товар «Sofarine 100 Feed Soybean Meal» від 06.05.2021 №;- міжнародний ветеринарний сертифікат від 07.05.2021 №198200592.Відповідно до вказаних товаросупровідних документів, продавцем та відправником товару є компанія «BIC Protein B.V.» (Europalaan 12e- 5232 BC, s-Hertogenbosch- The Netherlands/Нідерланди), одержувач (покупцем) ПП «Лемар Агро» (, 82400, Львівська обл., м.Стрий, вул.Залізняка 9/1). Поставка вказаного товару здійснюється відповідно до зовнішньоекономічного контракту №12570147 від 24.08.2017 укладеного між компанією «BIC Protein B.V.» в особі керівника Харро де Гроет (Harro de Groet) та ПП «Лемар Агро» (POE «Lemar Agro») та додатку до нього №25/12 від 25.12.2020 року. У графі 31 «Вантажні місця та опис товару» митної декларації ОСОБА_2 зазначив інформацію про те, що заявлений ним до митного оформлення товар не містить генетично модифіковані організми (далі - ГМО). 13.05.2021 посадовими особами митниці, з урахуванням вимог статей 320, 338 Митного кодексу України, проведено частковий огляд товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією №UA209120/2021/016139. Під час проведення огляду, співробітниками митниці здійснено відбір проб/зразків товару. Відповідно до протоколу випробувань харчової продукції № 3624/21-х від 20.05.2021, наданого Науково-дослідним центром випробувань продукції УкрПРОДТЕСТ ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» Мінекономіки встановлено, що у зразках продукції (реєстраційний № 3624) виявлено генетично модифіковану дезоксирибонуклеїнову кислоту (ДНК) сої, що має цільові послідовності промотора 35S та NOS-термінатора, гену 5-енолпірувілшикимат-3-фосфат-синтази (EPSPS) із Agrobacterium tumefactens (СР4) лінії GTS40-3-2, виявлено ген фосфінотрицин N-ацетилтрансферази із Streptomyces viridochromogenenes (PAT). Вміст генетично модифікованої ДНК сої, визначеної за цільовою послідовністю GTS 40-3-2 становить більше 10%.

У своїх поясненнях водій ОСОБА_3 , який переміщував через митний кордон України вказаний вантаж, вказав, що усі наявні в нього товаросупровідні документи на товар, які надав відправник, він передав ОСОБА_2 . У свою чергу, директор ПП «Лемар Агро» ОСОБА_2 у своєму поясненні підтвердив, що товаросупровідні документи для здійснення декларування товару йому надав саме ОСОБА_3 - водій. Також повідомив, що вміст в товарі ГМО суперечить даному контракту та діючому законодавству.

Таким чином, на думку митного органу, під час здійснення митного контролю вказаного товару Харро де Гроет (Harro de Groet), відправив з Королівства Нідерланди до України товар з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, а саме, не зазначив у товаросупровідних документах дані щодо наявності у складі товару вмісту ГМО в процентному співвідношенні, а також продукції, виробленої із застосуванням ГМО, які заборонено до ввезення на митну територію України.

Представник Галицької митниці Держмитслужби в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією статті 483 МК України.

ОСОБА_1 ) в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Європейський суд з прав людини у рішенні Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на обов`язок суду щодо розгляду справи в розумні строки, приходжу до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи щодо якої складено протокол.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності неодноразово не з`явилася в судове засідання, обізнана про наявність даного адміністративного провадження та скерування справи на розгляд до суду, приймаючи до уваги вжиття судом вичерпних заходів для повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи і забезпечення її участі у розгляді справи, визнано можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши думку представника Галицької митниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно з ст. 486 Митного кодексу України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким порушенням.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України підтверджується даними, які містяться в:

-протоколі про порушення митних правил №1115/20900/21 від 17 червня 2021 року, з зазначенням вилученого товару:

- борошно соєве «SOFARINE» 100з (ГМО). Торгівельна марка: «SOFARINE». Виробник: BIC Protein B.V. Країна виробництва: NL. Загальна вага складає 22000 кг, вартістю 397810,45 грн.;

-відповіді директора ПП «Лемар Агро» ОСОБА_2 , з якої вбачається, що з відправником товару була укладена Угода № «12570147 від 24.08.2017 року, та додаток до неї № 06/08 від 06.08,2019 що підтверджує відповідність якісних характерне продукту до вимог чинного законодавства України. А саме редакція пункту 3.2 даної угоди містить чітке положення, що товар «борошно соєве нетекстурованс кормове SOFARINE 100» повинно продаватися нам виключно без наявності ГМО. А пункт 3.1. вказаної угоди зазначає, що специфікація містить чітку норму про відсутність у продукті ГМО. Більш того, ПП «Лемар Агро» розмістило замовлення згідно заявки на купівлю товар №ORD22/04 від 22.04.2021 на продукт «борошно сосве нетекстурованс кормове SOFARINE 100 згідно специфікації продукту та без ГМО. Зазначили, що сам виробник товару декларує виробництво продуктів виключно використовуючи сировину без ГМО. про що свідчить їхня декларація па офіційному сайті, і замовлення на продую без ГМО було зроблено в тому числі згідно наданої інформації про продукт від виробника. За отриманими поясненнями виробника, відбулась помилка на виробництві, і запущене внутрішнє розслідування причин наявності ГМО в їхньому продукті, та перевірка вхідної сировини;

-письмових поясненнях ОСОБА_4 ;

-витягу електронної митної декларації №UA209120/2021/016139$

-копії контракту №12570147 від 24 серпня 2017 року, з додатком №25/12 від 25 грудня 2020 року що укладений між компанією «BIC Protein B.V.» (Europalaan 12e- 5232 BC, s-Hertogenbosch- The Netherlands/Нідерланди), та ПП «Лемар Агро».

У графі 31 «Вантажні місця та опис товару» митної декларації ОСОБА_2 зазначив інформацію про те, що заявлений ним до митного оформлення товар не містить генетично модифіковані організми;

-копії інвойсу від 22 квітня 2021 року;

-копії товаро-транспортної накладної CMR від 07 травня 2021 року;

-копії сертифікату від 06 травня 2021 року;

- копії Міжнародної експортної декларації;

- копії рахунку за транспортні послуги від 12.05.21 № 35;

- копії листа від ТзОВ «Лемар Агро» від 01.03.21 № 01/03;

-акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі, багажу, з якого вбачається що вантаж (Борошно соєве нетекстуроване, (соєвий шрот), марки Sofarine 100 Feed Soybean Meal - 22000кг, у вигляді порошку світло-коричневого кольору, упаковано в мішки (біг-беги) по 1000 кг. у кількості 22 шт. Місця марковано виробником. В частині оглянутого сторонніх вкладень не виявлено;

- копіях протоколу випробовувань № 3624/21-х з якого вбачається, що за результатами випробувань:

Виявлена цільова таксон-специфічна послідовність ДНК; сої ген (le1)**

Виявлена цільова послідовність NOS- -термінатора (нопалін синтази) із Agrobacterium tumefaciens*

Виявлена цільова послідовність гену 5-енолпірувілшикимат-3-фосфат-синтази (EPSPS) із Agrobacterium tumefaciens (CP4)*

Виявлена генетично модифікована специфічна цільова послідовність GTS 40-3-2*

Виявлена цільова послідовність гену фосфінотрицин N-ацетилтрансферази із Streptomyces viridochromogenes (PAT)*

Не виявлена цільова послідовність гену фосфінотрицин N-ацетилтрансферази із Streptomyces hygroscopicus (BAR)*

Вміст генетично модифікованої ДНК сої, визначеної за цільовою послідовністю GTS 40-3-2, становить більше 10,0 %**;

-копії сертифікату для «SOFARINE 100»

-заявка ПП «Лемар Агро» на замовлення «SOFARINE 100» - 22 тонни;

-копії листа до відправника товару ВІС Protein BV від 09.06.21;

-описі предметів, що було вилучено згідно протоколу про порушення митних правил №1115/20900/21 від 17 червня 2021 року;

-витягу електронної митної декларації №UA209120/2021/016139.

Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять її винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки норма вказаної статті передбачає відповідальність не лише за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, але і за подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року №8 (зі змінами): «переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України, у т.ч. шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи таких, що містять неправдиві дані».

Згідно з п. 6 цієї Постанови Пленуму, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. При цьому, згідно з абз. 2 цього пункту Постанови: «Підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються».

Абзацом 4 цього пункту Постанови встановлено: «Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності».

Відповідно до ст. 459 МК України, при вчиненні порушень митних правил підприємствами, суб`єктами відповідальності за порушення митних правил є посадові особи цих підприємств.

Відповідно до п. 43 ст. 4 МК України, 43) посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Так, відправником вказаного товару є компанія «BIC Protein B.V.» (Europalaan 12e- 5232 BC, s-Hertogenbosch- The Netherlands/Нідерланди). При цьому, директором значиться Харро (Harro) Гроет (Groet).

Відповідно до положень ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення митних правил, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, обставин справи, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил та конфіскації такого.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454 грн., витрати на зберігання товару, а також витрати на проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 458, 467, 482, 483 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 397810,45 грн. а також конфіскації товару, який був незаконно переміщений відповідно до протоколу про порушення митних правил №1115/20900/21 від 17 червня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати на зберігання товару в сумі 44786,65 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Фролова