Номер справи 220/1143/21
Номер провадження 3/220/552/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участі секретаря Черняєвої С.П.

захисника адвоката Худякова А.В.

розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 Волноваського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

28 червня 2021 року о 05 год.50 хв. ОСОБА_1 в с.Времівка, Великоновосілківського району Донецької області по вул.Героя керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 21213», державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, збудженість. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився, від керування технічним засобом усунений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи.

Захисник Сосновського В.М. в судовому засіданні пояснив, що складання протоколу відносно його підзахисного є безпідставним та незаконним, оскільки ОСОБА_1 було безпідставно зупинено. Йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився. Зазначив, що підстав для проведення огляду не було, оскільки причина зупинки є незаконною. На місці зупинки пройти огляд працівниками поліції не було запропоновано, а до лікарні ОСОБА_1 погодився поїхати. Також зазначив, що протокол в присутності його підзахисного не складався, права йому не роз`яснювались. Тому вважав, що провадження у справі підлягає закриттю.

Суд, вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить наступних висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у наступних діях:

1) керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України та самостійною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, не зважаючи на підстави такої відмови.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 094415 від 28.06.2021 року, в якому зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України в присутності двох свідків (а.с.3)

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції №16, складеному о 06 год.25 хв. 28.06.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.4);

-поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи, в яких свідки зазначили, що 28.06.2021 р. о 06 год. 25 хв. до Великоновосілківської ЦРЛ співробітниками поліції був доставлений ОСОБА_1 для медичного огляду на стан алкогольного спяніння. В їх присутності ОСОБА_1 від продуття газоаналізатора алкотестер «Драгер 6810» та сдачі аналізов відмовивився. Також ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень та підписання протоколу (а.с.5-6).

-актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції №16, складеному о 06 год.25 хв. 28.06.2021 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 маються ознаки алкогольного сп`яніння. Від продуття алкотестера та сдачи аналізу сечі відмовився (а.с.29).

-відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі від продуття газоаналізатора у медичному закладі та здавання аналізу сечі (а.с.7).

Отже, дослідженням наданих суду доказів встановлено, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Даних, які б спростовували докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не представлено.

Доводи захисника Сосновського В.М. про те, що останньому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 спочатку категорично відмовився від проходження огляду за допомогою алкотестера а після вимоги працівників поліції проїхати до медичного закладу погодився на продуття алкотестера. Разом з тим, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не дихав у пристрій, чим фактично саботував проведення огляду. У медичному закладі ОСОБА_1 також в категоричній формі відмовився від продуття алкотестера та сдачи аналізу сечі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксований спеціальними технічними засобами, а відеозапис долучений до протоколу. Враховуючи викладене, суд вважає зазначений доказ належним та допустимим.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Посилання захисника на складання протоколу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 та не роз`яснення йому прав суд вважає безпідставним, оскільки матеріали справи містять пояснення свідків (лікаря та медичної сестри), які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від підпису протоколу. Доказів, які б спростовували зазначені обставини, суду захисником не надано. ОСОБА_1 не був позбавлений можливості надати свої пояснення або заперечення з приводу обставин, викладених у протоколі, заявити клопотання, однак не скористався своїм правом. А отже, суд вважає недоведеними належними та допустимими доказами доводи захисника в цій частині.

З приводу доводів захисника про незаконність зупинки транспортного засобу, а отже, і підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що, на думку захисника, підтверджується рішенням Великоновосілківського районного суду від 30.08.2021 року про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, та закриття провадження у справі, суд зазначає, що сам факт скасування зазначеної постанови не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово зазначав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції, та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять розбіжностей та в сукупності підтверджують фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, дослідженням наданих суду доказів, які суд вважає належними та допустимими, поза розумним сумнівом встановлено, що ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Інші доводи адвоката Худякова А.В. суд вважає не суттєвими, оскільки такі не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що узгоджується з іншими доказами, які є належними та допустимими. Ані ОСОБА_1 , ані його захисник не заперечують факту зупинки та відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду, що зафіксовано на відеозаписі.

Даних, які б спростовували висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суду не представлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, ступінь його вини, особу порушника, який не працює, відсутність даних, які б з негативного боку його характеризували, а також відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд піддає ОСОБА_1 адміністративному стягненню у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 130 ч.1 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Якішина