Справа № 344/2720/21
Провадження № 33/4808/699/21
Категорія ст.41 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , директора ТОВ «НТЦ «Промтехдіагностика»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 гривні,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 вчинив порушення вимог законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.41 КУпАП, а саме: в порушення вимог статті 24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413, ТОВ «НТЦ Промтехдіагностика» у вересні 2020 року повідомлення про прийняття працівників на роботу надіслано до територіального органу ДФС не до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором, як передбачено постановою КМУ №413, а після фактичного допуску працівника до виконання посадових обов`язків; заробітна плата працівникам виплачується з порушенням частини першої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 ЗУ «Про оплату праці», а саме виплачується, через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата; адміністрацією ТОВ «НТЦ «Промтехдіагностика» черговість надання відпусток на 2021 рік визначена графіком, який затверджений директором товариства, однак, працівники не ознайомлені під підпис з даним графіком, чим порушено вимоги частини четвертої статті 79 КЗпП України; табелі обліку використання робочого часу працівників не ведуться відповідно до вимог Наказу Державного комітету статистики України від 05.12.2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці (із змінами і доповненнями від 25.12.2009); 7,8,9 березня 2020 року, працівникам товариства у табелі обліку робочого часу за березень 2020 року не проставлено жодної відмітки, де перебували працівники в дані дні, чим порушено вимоги частини другої статті 30 ЗУ «Про оплату праці».

На вказану постанову суду ОСОБА_1 за межами строку, передбаченого законом на оскарження постанови суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

В обґрунтування поважності причин пропуску визначеного законом строку апелянт вказує на те, що оскаржуваною постановою його визнаному винним за ст..41 ч.1 КУпАП, на яку 29.09.2021 року ним подано апеляційну скаргу. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.10.2021 року йому було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Апелянт вказує на те, що він не знав, що в провадженні Івано-Франківського міського суду перебувала справа відносно нього і в матеріалах справи відсутні докази повідомлення його про її розгляд. Копію постанови суду від 23.04.2021 року ним не отримано і в матеріалах справи відсутні докази направлення йому копії відповідної постанови, а тому він не міг вчасно її оскаржити.

Про існування постанови суду від довідався 22.09.2021 року по причині заблокування його банківської картки. 23.09.2021 року він уклав угоду із адвокатом, який 27.09.2021 року ознайомився із матеріалами справи, того ж дня отримав копію постанови, адвокат допоміг йому у складанні апеляційної скарги, яку він подав 29.09.2021 року.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 23.04.2021 року вважає необґрунтованою та ухваленою з порушенням його прав на захист, оскільки розгляд справи відбувся за його відсутності, та така, що не відповідає дійсним обставинам справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує, що питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вже вирішувалось судом апеляційної інстанції, враховує процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення, обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи у суді, поважність причин, якими обґрунтовується пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження та їх доведеність, тривалість строку, який пройшов з часу ухвалення судового рішення, яке оскаржується апелянтом, сутність доводів апеляційної скарги та інші обставини, які мають істотне значення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 23.04.2021 року Івано-Франківським міським судом була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.41 ч.1 КУпАП.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.04.2021 року, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення 12.02.2021 року за №ІФ67/530/АВ/П2/ПТ ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу, висунутим обвинуваченням у вчиненні правопорушенні за ч.1 ст.41 КУпАП, в якому власноручно написав пояснення про визнання вини та про те, що порушення будуть усунені.

Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що вказаний протокол буде направлено на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

А у відповідності до супровідного листа Івано-Франківського міського суду за №344/2720/21 від 23.04.2021 року ОСОБА_1 23.04.2021 року було направлено копію постанови суду від 23.04.2021 року для відома (а.с.25).

29.09.2021 року Івано-Франківським міським судом була зареєстрована апеляційна скарга подана захисником Камінським В.Т.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.10.2021 року апеляційної інстанції вже вирішувалось питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду і ОСОБА_1 було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд прийшов до висновку, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не зазначено поважних причин пропуску цього строку і належним чином не підтверджено ті обставини, які на думку апелянта, не дозволили йому своєчасно, в межах строку, встановленого законом звернутися зі скаргою на постанову судді, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім цього, в постанові суду зазначено, що апелянт може повторно звернутись із апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначити які заходи він приймав щоб довідатися про стан судового провадження та коли саме дізнався про постанову суду, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, конкретизувати та довести наявність об`єктивних причин, які не дозволили йому своєчасно оскаржити постанову суду.

19.10.2021 року правопорушник ОСОБА_1 повторно звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову Івано-Франківського міського суду від 23.04.2021 року.

Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження він обґрунтовує тим, що копію постанови суду першої інстанції отримано його адвокатом 27.09.2021 року після блокування його банківського рахунку виконавчою службою, до цього дня йому нічого не було відомо про ухвалення судом судового рішення у справі.

Апелянт звернув увагу на те, що апеляційним судом йому було відмовлено у поновленні строку на оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 23.04.2021 року постановою Івано-Франківського апеляційного суду 05.10.2021 року, зазначивши при цьому в мотивувальній частині постанови, що він як правопорушник може звернутись з апеляційною скаргою повторно з обґрунтуванням причин пропуску строку на оскарження.

Апеляційний суд вважає, що наведені в клопотанні ОСОБА_1 підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не є достатніми для поновлення пропущеного строку.

Так, рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні дані які свідчать про те, що апелянт ОСОБА_1 вчиняв певні дії заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що строк оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга на постанову суду була подана ОСОБА_1 та зареєстрована Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 19.10.2021 року, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана зі значним пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Апеляційний суд вважає, що доводи ОСОБА_1 про те, що він не був обізнаний про розгляд справи в Івано-Франківському міському суді не відповідають дійсності, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено, що протокол надається на розгляд до Івано-Франківського суду Івано-Франківської області. При цьому, ОСОБА_1 повністю визнавав свою вину у вчиненні правопорушення, оскільки в своїх письмових поясненнях вказав, що порушення будуть усунуті. Зі змісту доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що він протягом тривалого часу (більше ніж півроку) не вживав ніяких дій щоб дізнатись про стан відомого йому провадження та подав апеляційну скаргу тільки на стадії виконання судового рішення, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що законодавцем встановлені скорочені строки щодо можливості накладення стягнення на правопорушника та виконання судового рішення.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі не зазначає, які заходи приймав для того щоб оскаржити постанову суду у встановлені законом строки, та які обставини завадили йому своєчасно звернутися з апеляційною скаргою у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у разі пропущення строку на апеляційне оскарження з поважних причин, апелянт повинен не тільки вказати, які саме причини перешкоджали йому своєчасно оскаржити судове рішення, а і надати відповідні дані, які підтверджують реальну існування вищевказаних причин.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що апелянтом не наведено доводів щодо поважності причин на поновлення строку апеляційного оскарження, які б свідчили про наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню ОСОБА_1 , чи його адвоката, до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції (які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що правопорушником ОСОБА_1 не доведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи що з моменту ухвалення судового рішення пройшов доволі тривалий строк і на даний час рішення суду набуло законної сили, приймаючи до уваги характер процесуальної поведінки апелянта після постановлення судом рішення, враховуючи причини, якими обґрунтовується поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду та виходячи з конкретних обставин встановлених апеляційним судом, вважаю, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначити які саме причини та яким чином не дозволили йому своєчасно оскаржити постанову суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2021року, якою його притягнуто до відповідальності за ст.41 ч.1 КУпАП.

Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв