Справа № 685/948/21
Провадження № 3/685/667/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

21 липня 2021 року.

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Бурлак Г.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, тимчасово непрацюючої

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 344000 від 06.07.2021 року протягом тривалого часу ОСОБА_1 створювала фейкові сторінки у соціальних мережах «Інстаграм», «Фейсбук» з яких надсилала громадянці ОСОБА_2 нецензурні слова та погрози, чим порушила честь та гідність громадян. Правова кваліфікація ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнала, пояснила, що вона нічого не створювала і ніякого відношення до вчиненого не має.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Пунктом 4 постанови пленуму Верховного суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.

Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК ( 2341-14 ), що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Так в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 344000 від 06.07.2021 року зазначено, що протягом тривалого часу ОСОБА_1 створювала фейкові сторінки у соціальних мережах «Інстаграм», «Фейсбук» з яких надсилала громадянці ОСОБА_2 нецензурні слова та погрози, чим порушила честь та гідність громадян, однак суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 , а не інша особа вчинила зазначені дії.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, оскільки суду не надано беззаперечних доказів її вини у вчиненні правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, керуючись ст.173, 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Теофіпольський районний суд.

Суддя