ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/529/21Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В. В.
Провадження № 33/817/275/21 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Жеребецької І.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

Згідно з постановою суду, 14 березня 2021 року о 14 год. 15 хв. по вулиці Марка Черемшини в м. Надвірна Івано Франківської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки ««Mercedes Benz S 320», р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і такими діями порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Жеребецька І.О., просить постанову суду відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження в справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судом першої інстанції під час судового розгляду було порушено вимоги Постанов Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 року №11 та від 23.12.2005 року №14 щодо всебічного, повного й об`єктивного зясування усіх обставин справи.

Посилається на порушення працівниками поліції п.п. 5,6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 9.11.2015 року №1452/735 та вимог ст.35 ЗУ Про національну поліцію у звязку з тим, що працівники поліції не могли бачити в нічну пору доби, рухаючись позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , чи пристебнутий він ременем безпеки, що підтверджується їх розмовою, яка зафіксована на відеокамері, долученій поліцейськими до матеріалів справи, а тому вважає що причин для зупинки не було та його безпідставно притянуто до адміністративної відповідальності .

Просить поновити строк апеляційного оскарження, оскільки останній день подачі апеляційної скарги припав на вихідний день 24 квітня 2021 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи апелянта, яка підтримала подану скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суд обгрунтував протоколом про адміністративне правопорушення від 14.03.2021р. серії ДПР18 №458893; роздруківкою газоаналізатора Драгер, на якому зафіксовано результат огляду 1,34 промілле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено ознаки алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення кординації рухів, тремтіння пальців рук), поясненнями свідків огляду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7113, яке чинне до 07.10.2021 року; постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН №391651 від 14.03.2021 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування кожної обставини справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, притягуючи водія до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що є порушенням вимог п.2.9 ПДР України, суд самостійно змінив зміст адмінпротоколу, у якому зафіксовано що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, яка зобовязує водія пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння на вимогу поліцейського у визначеному законом порядку та порушення якого є підставою для притягнення водія до адміністративної відповідальності за відмову водія, який керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, що є самостійним складом адмінправопорушення.

У рішенні в справі Карелін проти Росії від 20.09.2009р. ЄСПЛ розглянув ситуацію коли національний суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення без участі сторони обвинуваченння, уточнив у судовому засіданні фабулу правопорушенння, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушенння. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинуваченння та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилось нічого іншого як перебрати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушенння ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу( за цих умов особа позбавлена можливості захищатись від висунутого проти нього обвинуваченння перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатись від обвинуваченння, яке, по суті, судом підтримується).

У звязку з вищенаведеним, вважаю що суд, самостійно корегуючи пункт правил дорожнього руху України, який порушив водій , не дотримався вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод в частині принципу рівності сторін і вимог змагального процесу та право на захист ОСОБА_1 , який не знав від якого обвинувачення йому захищатись, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, задовольнивши апеляційну скаргу захисника.

Строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню у звязку з поважністю викладених апелянтом причин його пропуску, оскільки останній день подачі апеляційної скарги припадав на вихідний день.

На підставі наведеного, керуючись п.1.ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Жеребецької І.О. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити, постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя