МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №490/6286/20 Головуючий у районному суді:Скрипченко С. М.
Провадження № 33/812/36/21 Головуючий у апеляційному суді: Лисенко П.П.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 січня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Лисенка П.П.,

з секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

за участі захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності Михайлова Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником адвокатом Михайловим Глібом Вадимовичем на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2020 року, ухвалену в справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ТОВ «Адміністрація морських портів України», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 416982 від 21.07.2020р. о 20 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz 203е 180», номерний знак ( НОМЕР_1 , в районі будинку 85 по вул. Потьомкінська у м. Миколаєві, був зупинений працівниками поліції, та мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя шкіри, млява мова.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, від якого той відмовився в присутності двох свідків, а також відмовився проїхати до медичного закладу, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, та позбавленням керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Вирішено питання про судовий збір.

Не погоджуючись з названою постановою районного суду, ОСОБА_1 , діючи через свого захисника адвоката Михайлова Г.В., подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2020 року скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, Миколаївський апеляційний суд вважає за необхідне, апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржену постанову районного суду скасувати та прийняти нову постанову, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху (далі правила) єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

За п. 1.10. Правил, водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з п.п. «б», «д» п. 2.3., «а» п. 2.9. та п.2.5. Правил водій механічного транспортного засобу для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

У зв`язку з цим, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру встановлення проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначено однойменною Інструкцією, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 № 1452/735, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч. 2 ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до названого Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

При цьому в правовій позиції Верховного суду України, викладеній у постанові голови Верховного суду України від 22 серпня 2005 року, зазначено, що у конкретній справі закриття справи на підставі ст. 38 КУпАП допустимо лише у випадку доведеності вини особи у вчиненні правопорушення за умови забезпечення при розгляді справи всебічного, повного й об`єктивного з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, з дотриманням процесуальної форми її розгляду, визначеної законом.

Крім цього, слід зазначити, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, вчинюється один раз і утворює закінчений склад певного правопорушення, після чого правопорушення є закінченим і починають спливати строки накладення стягнення.

Що стосується доказової бази у справах про адміністративні порушення, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 251 та 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу статей 33-35 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З врахуванням обставин що пом`якшують та обтяжують відповідальність, до останніх з яких відноситься і вчинення правопорушення в стані сп`яніння.

Оскаржена постанова не у повній мірі відповідає виписаним вище положенням.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 416982 від 21.07.2020р. о 20 год. 30 хв., ОСОБА_1 , перебував за кермом транспортного засобу засобом «Mercedes Benz 203е 180», номерний знак ( НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, йому було запропоновано пройти медичний огляду в установленому законом порядку на місці за допомогою газоаналізатора Драгер, від якого він відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.1, 4, 5).

Йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, від чого він також відмовився, про що власноруч зазначив у направлені на такий огляд (а.с. 3).

Крім того, з відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції вбачається, що водій погодився з тим, що перебуває у нетверезому стані та не заперечував проти складання протоколу.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків, суддя вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, в якому водієм власноруч зазначено про виживання ним алкогольних напоїв, які об`єктивно підтверджено письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що у відповідності до положень статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП названі докази є належними та допустимими у справі про адміністративне правопорушення, які, у свою чергу підтверджуються даними, що містяться у відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, наданого Управлінням патрульної поліції у Миколаївській області.

Таким чином, у справі достатньо належних та допустимих доказів тому, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, і, оскільки строки накладення адміністративного стягнення по ньому не спливли, то районний суд зобов`язаний був притягнути його до адміністративної відповідальності та застосувати передбачені названою статтею санкції.

Оскільки Центральний районний суд м. Миколаєва, з таких же мотивів дійшов такого ж висновку, то оскаржену постанову, в доказовій частині стану правопорушника, слід вважати обґрунтованою та законною.

Стосовно доводів захисника Пінчука О.Ю. в апеляційній скарзі про порушення його прав з огляду на те, що судом не прийнято до уваги те, що він не керував транспортним засобом, тим паче, в стані алкогольного сп`яніння, не можна взяти до уваги, оскільки спростовується відеозаписами № ; ; ; ; ; ; ; з камери патрульного поліцейського (а.с. 6), де встановлено беззаперечний факт перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, ще й без водійського посвідчення та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не є підставами для скасування оскаржуваної постанови.

Тому, застосування до ОСОБА_1 адміністративного покарання у вигляді штрафу є обґрунтованим та законним.

Що ж до застосування судом 1 інстанції до правопорушника стягнення у вигляді позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 рік, то слід виходити з наступного.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено судом, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував (а.с. - 7).

У відповідності до п.28 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року з змінами, позбавляло районний суд права застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права.

Тому, враховуючи характер вчиненого правопорушення, відсутність у правопорушника права на керування транспортними засобами, суд вважає, що на ОСОБА_1 належить накласти стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 130 ч. 1 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 439 гривень 40 копійок, що підлягає перерахуванню до УК у Центральний м. Миколаїв /Центральний район/220301, на розрахунковий рахунок № UA0014006, код отримувача 37992781, банк Казначейство України (ЕАП).

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його захисником адвокатом Михайловим Глібом Вадимовичем - задовольнити частково.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік скасувати і прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень (десять тисяч двісті гривень), який слід сплатити до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № UA0014001, Миколаївське ГУК/ Миколаївської обл./21081300 код отримувача 37992030, МФО: 899998.

На підставі ст. 40 - 1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 439 (чотириста тридцять дев`ять) гривень 40 копійок, що підлягає перерахуванню до УК у Центральний м. Миколаїв /Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок № UA0014006, код отримувача 37992781, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 22030106.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду П.П. Лисенко