Єдиний унікальний номер №225/6757/21
Номер провадження №3/225/1825/2021
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 листопада 2021 м.Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника СРПП відділення поліції № 1 Бахмутського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи особою, яка раніше двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, 15.10.2021 о 13:14 біля будинку №1 по вул.Єсеніна смт Нью-Йорк (Новгородське) м.Торецька Донецької області керував автомобілем марки ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

Він же, 18.10.2021 о 22:14 керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд водія ОСОБА_2 проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» (ARBL 0611), у присутності двох свідків.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка з його особистим підписом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а так само за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15.10.2021 серії ААБ №175319, ОСОБА_2 , будучи особою, яка раніше двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, 15.10.2021 о 13:14 біля будинку №1 по вул.Єсеніна смт Нью-Йорк (Новгородське) м.Торецька Донецької області керував автомобілем марки ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 18.10.2021 серії ААБ №175275, він же, 18.10.2021 о 22:14 керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд водія ОСОБА_2 проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» (ARBL 0611), у присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до ЦМЛ м.Торецька від 15.10.2021, чек тестом №1855, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18.10.2021, відповідно до яких 15.10.2021 від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився, 18.10.2021 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2021 року ОСОБА_2 був притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та йому призначено покарання у виді штрафу в сумі 17000 грн.

Крім того, постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 27.08.2021 року ОСОБА_2 був притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та йому призначено покарання у виді суми в розмірі 34 000 гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.

Отже, ОСОБА_2 вже двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_2 протягом року двічі і більше піддавався адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП і знову відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку та керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, приходжу до висновку, що він винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При визначенні виду та міри покарання, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь провини, дані про особу ОСОБА_2 , а саме ОСОБА_2 правопорушення вчинив умисно, дане правопорушення є найбільш тяжким адміністративним правопорушенням в сфері безпеки дорожнього руху, він ніде не працює, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, після призначення покараннь у виді штрафів знову вчинив аналогічне правопорушення.

Вирішуючи відповідно до ст.34 КУпАП питання наявності обставин, що пом`якшують відповідальність, суд підкреслює, що щире каяття може мати місце, якщо воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася.

Однак, поведінка ОСОБА_2 , на думку суду, свідчить про недостатнє усвідомлення протиправного характеру поведінки, відсутність у особи належних висновків щодо необхідності виправлення, а відтак і про відсутність щирого каяття.

Зваживши в сукупності наведені обставини та враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд дійшов висновку, що відносно ОСОБА_2 , слід застосувати адміністративне стягнення найбільш суворого виду, а саме адміністративний арешт строком, передбаченим санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП.

При цьому зазначаю, що відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху та ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Санкція ч.3 ст.130 КУпАП також передбачає стягнення для водіїв та інших осіб.

Згідно з довідкою інспектору сектору адміністративної практики Бахмутського РВП ГУНП у Донецькій області за обліками Національної автоматизовано-інформаційної системи «НАІС» ОСОБА_2 посвідчення водія не отримував.

Таким чином, ОСОБА_2 не є водієм в розумінні вказаного законодавчо визначеного терміну.

При цьому, суддя не застосовує адміністративне стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, що зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення транспортний засіб, а саме автомобіль марки ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві приватної власності належить особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .

При цьому зазначаю, що відповідно до статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку.

У справі «Швидка проти України» у рішенні від 30 жовтня 2014 року Європейський суд констатував порушення ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції у зв`язку з тим, що суд розглянув апеляційну скаргу заявниці на постанову суду першої інстанції про визнання її винною у вчиненому адміністративному правопорушенні вже після того, як вона відбула призначене її покарання у повному обсязі, і цей перегляд таким чином не міг виправити недоліки суду першої інстанції.

Таким чином, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЕСПЛ, суд вважає, що не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення.

Крім того, ст.40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст.36, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ст.36 КУпАП призначити покарання у виді адміністративного арешту строком на 15 (п`ятнадцять) діб.

Строк арешту обчислювати з моменту затримання.

Постанова підлягає виконанню після вступу її в законну силу.

Виконання постанови покласти на відділення поліції № 1 Бахмутського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Донецькій області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя Є.В. Челюбєєв