справа № 415/8664/21
провадження № 3/415/1948/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" листопада 2021 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

28 жовтня 2021 року о 01 годині 19 хвилин, ОСОБА_1 , який двічі протягом року, піддавався адміністративному стягненню за ч.2 ст.130 КУпАП, керував транспортним засобом - автомобілем марки «КАМАЗ 5320», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , в районі будинку 16 по вулиці Машинобудівників м. Лисичанська, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, водій відмовився, що зафіксовано на технічні засоби відеозапису, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання, призначене на 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату про день, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою секретаря судових засідань.

Таким чином особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою, відповідно до положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП України про день, час та місце розгляду справи не з`явилася, про причини неявки не повідомила, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Правопорушення вважається закінченим з моменту відмови від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтями 251, 280 КупАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність складу та події адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного інспектором УПП в Луганській області ДПП лейтенантом поліції Водоладом І.Ю., ОСОБА_1 пояснень по суті правопорушення не надав. Зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1).

В судовому засіданні була відтворена і досліджена відеозйомка співробітників поліції від 28 жовтня 2021 року, що міститься на СD носії, з якої вбачається, що 28 жовтня 2021 року співробітниками поліції був зупинений ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «КАМАЗ 5320», державний номерний знак НОМЕР_1 . В ході розмови працівники поліції встановили, що даний громадянин керує транспортним засобом без відповідного посвідчення на право керування, на вимогу показати паспорт, останній відповів, що документів, підтверджуючих його особу в нього при собі немає. В подальшому помітили в поведінці ОСОБА_1 та зовнішності ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме дуже розширені зіниці які не реагують на світло, після чого запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився, підтвердивши, що дійсно будучі в рейсі за кермом вживав наркотичний засіб «фен».

Факт вчинення ОСОБА_1 двічі протягом року адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується постановами Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 25 листопада 2020 року та 27 січня 2021 року згідно яких ОСОБА_1 було визнано винним та накладено адміністративні стягнення у виді штрафів у розмірі 1200 (однієї тисячи двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк три роки.

З довідки, наданої УПП в Луганській області лейтенанта поліції вбачається, що згідно бази даних «ІПНП» гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 кат. «А,В,С».

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі.

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії органом поліції кваліфіковані правильно, оскільки він, являючись особою, яка двічі, протягом року, піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, а також за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повторно керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Інших доказів, які б ставили під сумнів кваліфікацію дій правопорушника суду надано не було.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд керується ст. 23 КУпАП, відповідно до якої, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, згідно зі ст. 34 КУпАП та обтяжують відповідальність, згідно зі ст. 35 КУпАП, суд не вбачає.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушника, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також - характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без конфіскації транспортного засобу в межах санкції ч.3 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення додаткового стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, що передбачено санкцією ч. 3 ст.130 КУпАП України, суд не вбачає, оскільки, відповідно до інформації викладеної в протоколі ДПР18 №362257 від 28.10.2021, транспортний засіб марки «КАМАЗ 5320», державний номерний знак НОМЕР_1 не є приватною власністю порушника, оскільки належить іншій особі - гр. ОСОБА_2 .

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Керуючись ст. ст. 33, ч. 3 ст. 130, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова