ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/415/21 Справа № 712/4332/21 Категорія: ч.1 ст. 164 КУпАПГоловуючий у І інстанції Бащенко С. М. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 712/4332/21 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Соснівського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою захисника Лучинович І.В. в інтересах ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 червня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ «Тд Бі Оіл», проживаючого: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі - 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. без конфіскації майна, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 здійснював зберігання та реалізацію паливно мастильних матеріалів на АЗС за адресою: м. Ватутіне, вул. Транспортна, 2Б; м.Шпола, вул.Таранця, 20; смт. Катеринопіль, вул. Черкаська, 3 та смт. Чорнобай, вул. Черкаська,1, без необхідних дозвільних документів на даний вид діяльності, чим порушено вимоги ст.3 та ст.4 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 06.09.2005 № 2806 ІV; ЗУ «Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» від 19.05.2011 ІV при здійсненні господарської діяльності ( зберігання та реалізація паливно мастильних матеріалів) саме: відсутня декларація відповідності матеріально технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, передбачена постановою КМУ від 5 червня 2013 року № 440 « Про затвердження Порядку подання і реєстрації декларації відповідності матеріально технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки», за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду захисник Лучинович І.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено особисті відомості ОСОБА_1 , які не відповідають дійсності, а саме в частині місця проживання. ОСОБА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , а не в АДРЕСА_1 , про що маються відомості в матеріалах справи. Суд повідомляв останнього за неправильною адресою про розгляд справи, а також направив на неправильну адресу копію постанови, яка не була отримана останнім. З матеріалами справи захисник ознайомилась 16.09.2021 та цього ж дня отримала копію постанови. За вказаних обставин вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

В обґрунтування своїх вимог щодо незаконності ухвали посилається на те, що матеріали справи не містять доказів події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки декларація відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки не є документом дозвільного характеру, тобто виданим дозвільним органом, наявність якого обумовлює право суб`єктом господарювання здійснювати певний вид діяльності. Дана декларація складається самим підприємством з метою підтвердження того, що його матеріальна технічна база відповідає вимогам законодавства у сфері пожежної безпеки.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , складено поза межами сфери діяльності суб`єкта владних повноважень, та поза межами питань, з яких проводилася перевірка суб`єкта господарювання, так як перевірка наявності у суб`єкта декларації відповідності матеріально технічної бази вимогами законодавства з питань пожежної безпеки не могла бути предметом перевірки ГУ ДПС у Черкаській області, працівниками якої складено протокол від 08.04.2021.

Органи Державної податкової служби, якими проводилася перевірка та складений протокол, не наділені повноваженнями перевіряти дотримання вимог протипожежного законодавства.

Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому відображені недостовірні дані щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції розгляд справи здійснено у відсутність ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, оскільки його повідомляли за неправильною адресою.

Справа розглянута Соснівським районним судом м. Черкаси з порушенням правил територіальної юрисдикції, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. В протоколі про адміністративне правопорушення від 08.04.2021 зазначено, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є м. Ватутіне, м. Шпола, смт. Катеринопіль та смт. Чорнобай, які не перебувають в адміністративних межах Соснівського району м. Черкаси, а тому дана справа не підсудна Соснівському районному суду м. Черкаси.

Заслухавши думку захисника Лучинович І.В., яка підтримала подану апеляційну скаргу, просила її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови Черкаського районного суду Черкаської області від 08.06.2021 фактично не пропущений, оскільки ОСОБА_1 не був присутнім при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції. Суд першої інстанції повідомляв ОСОБА_1 про судовий розгляд за неправильною адресою АДРЕСА_1 , куди ж направив копію постанови, яка повернулась на адресу суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», хоча він проживає АДРЕСА_2 . Захисник ознайомилась з матеріали справи та отримала копію постанови 16.09.2021, а апеляційну скаргу подала 21.09.21, тобто в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Згідно ч.2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

З матеріалів справи та змісту постанови вбачається, що цих вимог закону при розгляді даної справи і постановленні рішення місцевий суд не дотримався. В порушення вимог ст. 245, 252 КУпАП не вжив всіх заходів, передбачених законом, для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, допустив порушення процесуальних норм закону та неповноту розгляду справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, протокол № 25/21 від 08 квітня 2021 року про адміністративне правопорушення складений старшим оперуповноваженим управління ДФС у Черкаській області Мирошніченком В.В.

Відповідно до вимог ст.1 Податкового кодексу України, вказаний нормативний акт регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно вимог ст. 348 Податкового кодексу України податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних контролюючих органів, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Нормами п. 348-2 ст. 348 Податкового кодексу України визначено, що завданнями податкової міліції є: запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у сфері оподаткування та бюджетній сфері, їх розкриття, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення; розшук осіб, які переховуються від слідства та суду за кримінальні та інші правопорушення у сфері оподаткування та бюджетній сфері; забезпечення безпеки діяльності працівників контролюючих органів, захисту їх від протиправних посягань, пов`язаних з виконанням службових обов`язків.

Відтак, норми Податкового кодексу України встановлюють повноваження органів податкової міліції виключно у сфері справляння податків і зборів.

Як вбачається з протоколу № 25/21 про адміністративне правопорушення, старшим оперуповноваженим УБФЗ ГУ ДФС у Черкаській області Мирошніченком В.В. складено вказаний протокол за відсутність у директора ТОВ «Тд Бі Оіл» дозвільних документів на вид діяльності, а саме: відсутність декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.

Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» встановлено, що виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються, зокрема, необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види.

Вимогами ст. 9-1 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» встановлено, що контроль за додержанням вимог законодавства з питань видачі документів дозвільного характеру здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері економічної і соціального розвитку.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 350-351 Податкового кодексу України податкова міліція, для виконання покладених на неї завдань, наділена певними повноваженнями, а її посадові особи правами, які мають вичерпний перелік, в який не входять повноваження на складання протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП щодо суб`єктів господарювання, які здійснюють свою підприємницьку діяльність без отримання дозволу та ліцензій у сферах діяльності, що не віднесені законом до компетенції органів ДФС.

Таким чином, вищенаведене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення № 25/21 від 08.04.2021, який відповідно до ст. 251 цього Кодексу є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, складений не уповноваженою на те посадовою особою, відтак є недопустимим доказом по справі.

Крім того, диспозиція ч.1 ст. 164 КУпАП передбачає нормативне правило наступного змісту: «адміністративна відповідальність настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

У даному випадку ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він здійснював господарську діяльність без одержання документів дозвільного характеру, чим порушив вимоги Постанови Кабінету Міністрів України №440 від 05 червня 2013 року.

Так, зазначеною постановою затверджено Порядок подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.

Відповідно до п. 1 цього Порядку, цей Порядок визначає процедуру подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (далі - декларація), що дає право на початок роботи новоутворених підприємств, початок використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень або їх частин) (далі - об`єкти нерухомості).

В той же час, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього Закону, виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності.

Законом України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» затверджено вищевказаний перелік дозвільних документів, які надають право на провадження певного виду господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 цього Закону, забороняється вимагати від суб`єктів господарювання отримання документів дозвільного характеру, які не внесені до Переліку, затвердженого цим Законом.

Вказаний перелік містить 155 пунктів у яких зазначено, які саме дозвільні документи необхідні для провадження певного виду господарської діяльності. В той же час, серед зазначених документів відсутні декларація відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки та дозвіл на викиди забруднюючих речовин неподання якої ставиться у провину ОСОБА_1 ..

Таким чином, оскільки ЗУ «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» чітко визначено перелік документів, що дають право на провадження певного виду господарської діяльності, а ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» вказано, що перелік документів дозвільного характеру може бути визначений тільки законом, суд доходить висновку про те, що декларація відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки не є дозвільним документом для провадження господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв`язку з вищевикладеним, вважаю, що постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 є необґрунтованою, прийнятою з істотними порушеннями вимог КУпАП, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закриттю відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Лучинович І.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка