Справа № 485/510/21
Провадження №3/485/210/21
Постанова

іменем України

04 серпня 2021 року м.Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Соловйов О.В., секретар судового засідання Забаровська С.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його представника - адвоката Макарова В.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділення поліції № 2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм "Снігурівське РАЙПО",

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

23 квітня 2021 року поліцейським СРПП відділення поліції № 2 Баштанського РВП ст. сержантом поліції Хапун Є.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 210003 відносно ОСОБА_1 , який 23 квітня 2021 року о 06:05 в м.Снігурівка по вул. Суворова, 8 керував автомобілем ГАЗ 31029 н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп"яніння, огляд на стан сп"яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків, після продуття алкотестеру результат становив 0,93% проміле, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України та допустив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні адміністративного правопорушення, та зазначив, що огляд був проведений на місці за допомогою приладу "Драгер", з результатами огляду він був не згодний, проте його не було доставлено до закладу охорони здоров`я.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що був запрошений працівниками поліції у якості свідка під час освідування водія на стан алкогольного сп"яніння. Водію було запропоновано продути алкотестер "Драгер". На екрані алкотестеру бачив результат 0,93 %. З результатами перевірки водій не погоджувався та просив провести освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що йому зателефонував його співробітник ОСОБА_4 та попросив забрати автомобіль. Коли він прибув то був свідком складання відносно ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_4 не погоджувався з результатами освідування на місці зупинки та просив доставити його в медичний заклад, однак працівники поліції не реагували.

Працівник поліції Хапун Є. О. в судовому засіданні пояснив, що вони зупинили водія ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водій погодився продути алкотестер "Драгер" на місці зупинки, результат показав 0,93%. З результатами водій погодився. Однак після складання протоколу про адміністративне правопорушення та коли вже свідки поїхали, ОСОБА_1 заявив про те, що не погоджується з результатами освідування на місці зупинки.

Заслухавши пояснення водія, свідків, працівника поліції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Статтею 130 КпАП України передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення п.2.5 ПДР України встановлюють обов"язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимоги до протоколу про адміністративне порушення викладені у статті 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376 (далі Інструкція).

Так, згідно статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Процедура проведення огляду водіїв на виявлення стану сп`яніння закріплена у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом Міністерства Внутрішніх Справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Також, порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння передбачений ст.266 КУпАП.

Так, відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.п.6,7,8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Вищезазначених вимог законодавства працівники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 не дотрималися.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, чи погодився ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди, чи відмовився від проходження огляду у медичному закладі.

Як вбачається з відеозапису, доданого до матеріалів, тривалість вказаного запису становить 2 хв. 13 сек., на відеозапису зафіксовано факт проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, однак не зафіксовано чи погодився водій з результатами такого огляду. З відеозапису вбачається, що після проведення огляду працівник поліції не поцікавився у водія чи погоджується він з результатами такого огляду, а лише повідомив про складання протоколу за наслідками огляду.

З доданих до матеріалів справи письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 вбачається, що вони були лише свідками проходження водієм огляду на стан сп`яніння, та не зафіксовано чи погодився водій з результатами такого огляду. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтримав свої пояснення з приводу того що дійсно в його присутності водій проходив огляд на місці зупинки, однак додав, що з результатами такого огляду водій не погодився та вимагав провести огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Таким чином, у ході дослідження доказів, виникли обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП слід закрити, у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст.130, п. 1 ч. 1 ст.247, ст. ст. 283-285 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя О.В. Соловйов