Справа № 273/1226/21
Провадження № 3/273/1129/21
ПОСТАНОВА

іменем України

02 серпня 2021 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області Новицький Є. А. , розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №3 Новоград - Волинського РВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого водієм швидкої Кам`янобрідської амбулаторії,

за ст 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №040448 ОСОБА_1 06.05.2021 о 16.25 в смт Кам`яний Брід по вул Довбиській керував мотоциклом Дельта без номерних знаків в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Драгер.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №040449 ОСОБА_1 06.05.2021 о 16.25 год в смт Кам`яний Брід по вул Довбиській керував мотоциклом Дельта без номерних знаків, на вимогу поліцейських про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору та спец сигналу не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі з державними номерними знаками НОМЕР_1 на вул Довбиській.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину заперечував. Одночасно зазначив, що він проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мала вік 83 рок , мала низку тяжких захворювань через похилий вік , потребувала постійного догляду, оскільки ходити вона не могла, у неї гнила нога, яку потрібно було ампутувати, але лікарі цього зробити не могли та повідомляли, що таку операцію вона не перенесе через похилий вік, тяжкі хвороби, у т.ч. серцеві, а тому він був змушений постійно доглядати матір, колоти їй сильні знеболювальні, оскільки вона майже постійно кричала від болю. 06.05.2021 року матері стало дуже погано від болю, вона сильно кричала, просила допомоги, зробити їй укол, але він не допоміг. Йому самому стало погано, сильно заболіло серце, він змушений був вжити серцеві ліки, у т. ч. настояні на спирту, бо їхати нікуди він не збирався. Мати продовжувала сильно кричати, просила допомоги, кричала, що помирає, а тому він зателефонував її сімейному лікарю, попросив його негайно приїхати та щось зробити, оскільки знеболююче , яке матері кололи раніше , вже не допомагало , але сімейний лікар повідомив йому, що він перебуває на виклику і приїхати не зможе та запропонував терміново поїхати в аптеку і купити інше знеболююче, що він був змушений зробити , бо іншого виходу у нього не було. Після розмови з сімейним лікарем він сів на належний йому мопед та поїхав до найближчої аптеки за знеболюючим. По дорозі з аптеки мене почав переслідувати патрульний автомобіль працівників поліції , він перебував в стресовому стані, дуже поспішав, а тому не зупинився, продовжив рух додому, думаючи лише про стан матері та негайний укол знеболювального. Однак, працівники поліції наздогнали його. Після зупинки транспортного засобу працівники поліції почали запитувати його про те, чому він не зупинився, він повідомив поліцейському, що перебуваю в стресовому стані та пояснити значення своїх дій. Він перебував в стані сильного душевного хвилювання, оскільки сильно переживав за здоров`я своєї матері та постійно пив ліки від серця, працівники поліції постійно робили йому зауваження , щоб він припинив вживати ліки, але він не міг зупинитись , оскільки знав , що мати знаходиться сама в будинку та мучиться від болю, а йому самому стало дуже погано. Після усних пояснень інспектор поліції звернувся з вимогою про те, щоб він надав посвідчення водія , свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу та страховий поліс. Він повідомив інспектору, що документів з собою не брав, оскільки був змушений швидко виїхати з дому в аптеку , а тому повідомив інспектору , що документи знаходяться у вдома. Після його усних пояснень інспектор поліції повідомив, що, начебто, від нього чути алкоголем та запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, або проїхати у найближчий заклад охорони здоров`я. Він погодився негайно пройти огляд, щоб скоріш попасти до матері і повідомив поліцейському, що алкоголю він не вживав і дуже просив відпустити його додому. Проходження огляду на Драгері показало, що вміст алкоголю у нього складає 0,62%, що могло виникнути від вживання ліків.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Нурієв Р.Т. в судовому засіданні також заперечував провину свого підзахисного. Вважав його дії такими, що вчинені в стані крайньої необхідності. Так, на підтвердження свої доводів ОСОБА_3 пояснив суду той факт, що ОСОБА_1 був змушений сісти за кермо у стані алкогольного сп`яніння так як вдома перебувала його хвора мати, яка потребувала сторонньої допомоги. У свою чергу на дзвінок ОСОБА_1 сімейний лікар його матері, повідомив, що приїхати не може так як перебуває на виклику та попросив останнього самостійно поїхати та купити потрібні ліки для матері. Просив дану справу закрити у зв`язку із вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.

Отже, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що відповідає приписам ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З метою встановлення в діях ОСОБА_1 правопорушень передбаченгих ст 124, ч 1 ст 130 КУпАП судом досліджено наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння, квитанцію приладу Драгер, письмові поясненнями ОСОБА_1 , постанови про адміністративні правопорушення, відеоматеріали.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ вищевказаної Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, доданий до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не містить дату та час його складання, а також у ньому не зазначено, що він відноситься до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 040448 від 06.05.2021 року (а.с. 4).

Також, суд звертає увагу на те, що квитанція приладу "Драгер" також не містить посилання щодо її належності до того чи іншого протоколу про адміністративне правопорушення. Більш того, час проходження огляду на стан сп`яніння у вказаній квитанції зазначено "16.20 год" в той час як в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння о 16.25 год. Тобто, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння здійснювався до того, як його було фактично зупинено.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 040448 від 06.05.2021 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не зазначено конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення, зокрема не вказано район та область та ступінь спяніння особи яка притягується до відповідальності, що позбавляє суд можливості повно, всебічно та об`єктивно дослідити обставини справи.

Більш того, протокол про адміністративне правопорушення в порушення вимог п 10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не містить відомостей про ступінь сп`яніння ОСОБА_1 .

Також, суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст 122-2 КУпАП також не відповідає вимогам ст 256 КУпАП адже в ньому не зазначено частину статті яку було порушено останнім.

Вказані недоліки та обставини, викликають у суду сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень передбачених ст 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Крім того, суд звертає увагу на пояснення свідка ОСОБА_4 , який був сімейним лікарем згідно декларації, який підтвердив доводи захисника Нурієва Р.Т. та пояснення його підзахисниго про те, що в ОСОБА_1 була хвора мати, яка потребувала допомоги та якому він порекомендував поїхати самостійно та купити ліки останній, так як він був на виїзді та міг приїхати лише наприкінці дня.

Факт тривалого захворювання матері ОСОБА_1 підтверджується випискою із амбулаторної карти № НОМЕР_2 (а.с. 28-29).

Також представником надано на підтвердження своїх доводів довідку Виконавчого комітету Довбиської селищної ради, що саме ОСОБА_1 здійснював догляд за матірю до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, вище викладені обставини встановлені судом, свідчать про те, що ОСОБА_1 діяв у стані сильного душевного хвилювання.

Відповідно до ч 1 ст 3 Конституції України людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека, визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права та свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі статтею 18 КУпАП крайня необхідність - це стан, в якому була вчинена дія, передбачена цим Кодексом або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення. Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; 2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами; 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Лише за наявності усіх трьох наведених вище умов особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 цього Кодексу, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, вчинене у стані крайньої необхідності, підлягає закриттю.

Приймаючи до уваги те, що небезпека за викладених обставин не могла бути усунена іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам, суд вважає, що ОСОБА_1 відповідно до ст 17 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності за ст 122-2, ч 1 ст 130 КУпАП.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 9-18, 40-1, 140, 251, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку із вчиненням дій особою в стані крайньої необхідності.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Баранівський районний суд Житомирської області.

Суддя Є.А. Новицький