Справа № 756/9328/21 Головуючий в суді І інстанції Яценко Н.О.
Провадження № 33/824/4276/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Мельника Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Суд першої інстанції виходив з того, що 25.05.2021 року о 11 год. 29 хв. в м. Києві, вул.Героїв Дніпра, буд.14, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродня блідість покриву обличчя, зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не надав належної оцінки усім наявним в матеріалах справи доказам, внаслідок чого його необґрунтовано було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім цього вважає, що судом першої інстанції справу було розглянуто поверхнево, при прийнятті рішення не було враховано, що поліцейським не було видано йому направлення на проходження огляду на стан сп`яніння та при складенні адміністративних матеріалів не було залучено свідків, що, на його думку, також є грубим порушенням вимог закону. Крім того зазначає, що 25 травня 2021 року протягом двох годин після складення адміністративного протоколу він самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння у ТОВ «Клініка Оксфорд Медікал», за результатами якого встановлено, що у його біологічних матеріалах не було виявлено жодних наркотичних чи інших речовин. Також вказує, що його не було відсторонено від керування, після складення адміністративного протоколу і поліцейські дозволили йому їхати далі, що також свідчить про відсутніх реальних ознак сп`яніння та протиправність дій працівників поліції, тому вважає оскаржувану постанову суду незаконною.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи постанову про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 під час зупинення за керуванням транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд всупереч вимогам п. 2.5 ПДР, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №219287 від 25.05.2021 року та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Однак, суд апеляційної інстанції не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається зпротоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №219287, 25 травня 2021 року о 11 год. 29 хв. в м. Києві, вул. Героїв Дніпра, буд.14, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість покриву обличчя, зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на службову бодікамеру АА-00592, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП, суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам в їх сукупності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2-6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема, наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водночас, за змістом п. 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, місцевий суд при розгляді даної справи належним чином вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП не врахував і, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні, формально послався на матеріали адміністративної справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення та відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, визнавши ці докази достатніми для висновку по суті правопорушення, проте не звернув увагу на фактичні обставини справи та не перевірив їх доказами, позаяк матеріали справи не містять будь-яких доказів складення протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, як того вимагає закон. При цьому, з відеозаписів нагрудних камер поліцейських вбачається, що співробітники поліції належним чином не роз`яснили ОСОБА_1 його права, а також не роз`яснили наслідки проходження огляду на стан сп`яніння чи відмови від його проходження і фактично своєю поведінкою спонукали ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а також, місцевим судом не було взято до уваги, що відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інших доказів на підтвердження очевидної відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які б спростовували доводи апеляційної скарги, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги слід визнати обґрунтованими, позаяк висновки місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджені належними і достатнімими доказами та не ґрунтуються на вимогах закону, тому постанова Оболонського районного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Оболонського районного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду: Я.С. Мельник