Провадження № 3/742/1170/21
Єдиний унікальний № 742/4118/21
Постанова
28 жовтня 2021 року м. Прилуки
Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Прилуцького районного відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в Агропереробка м`ясокомбінат, раніше протягом останнього року адміністративному стягненню не піддавався;
за ч.1 ст.173-2 КУпАП -
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №371763 від 21 жовтня 2021 року, 23 вересня 2021 року, близько 10 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , гр.. ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї дочки ОСОБА_2 , а саме вчинив сварку в ході якої вчинив тиск морального характеру.
За скоєне адміністративне правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він посварився зі своєю дочкою, яка запевняла його, що вона працює, а насправді обманювала його.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків:
протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР18 №371763 від 21 жовтня 2021 року, в якому зазначено, що 23 вересня 2021 року, близько 10 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 , гр.. ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї відносно своєї дочки ОСОБА_2 , а саме вчинив сварку в ході якої вчинив тиск морального характеру(а.с.2)
Письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в якому зазначається, що між ним та його дочкою виникла сварка, бо він вважав, що вона його обманює, не працює там де каже(а.с.4)
Письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в якому зазначається, що між нею та її батьком виникла сварка щодо її працевлаштування.
За ч.1 ст.173-2 КУпАП, особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису
Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак. Це, насамперед, діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність, а також акт зовнішнього вияву ставлення особи до реальної діяльності інших людей, суспільства, держави. Закону непідвладні переконання, думки людей, якщо вони не знайшли зовнішнього вияву.
Діяння визнають адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини й адміністративної караності.
Суспільна шкідливість дії чи бездіяльності означає, що вона заподіює або створює загрозу заподіяння шкоди об`єктам адміністративно-правової охорони, які передбачено в ст. 9 КУпАП.
Протиправність означає, що дію чи бездіяльність прямо заборонено адміністративно-правовими нормами. Ознака протиправності вказує також на неприпустимість аналогії закону, що сприяє зміцненню законності, виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності за діяння, не передбачені законодавством про адміністративні правопорушення.
Адміністративним правопорушенням (проступком) може бути тільки винне діяння.
Вина полягає в психічному ставленні особи до діяння та його шкідливих наслідків і може бути умисною або необережною.
Адміністративні правопорушення (проступки) розрізняють за специфічними ознаками, властивими їх об`єктивній і суб`єктивній сторонам.
Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.
Основною й обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Всі інші ознаки мають факультативний характер.
Місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку можуть бути обов`язковими ознаками, якщо їх включено до конкретного складу проступку (наприклад, окремі діяння визнають адміністративними правопорушеннями лише в разі вчинення їх у громадському місці, часто в диспозиціях вказують на спосіб вчинення проступку грубе, злісне порушення, прихована передача тощо). В інших випадках їх можуть визнавати обставинами, що пом`якшують або обтяжують відповідальність (наприклад, вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин обтяжує адміністративну відповідальність).
Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.
Вина основна й обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності.
Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання. Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків вольову ознаку.
Адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість). Якщо поняття умислу пов`язано з психічним ставленням особи до свого діяння та його наслідків, то під час визначення необережності до уваги беруть лише ставлення до шкідливих наслідків.
Виходячи з аналізу вище зазначеної норми, складовою частиною адміністративного правопорушення є вина (умисел або необережність) дія чи бездіяльність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що між ОСОБА_1 та його дочкою відбулася розмова щодо її працевлаштування, ніякого морального тиску він на неї не чинив , а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі, вищевикладеного, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя -
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя : Анатолій КОВАЛЕНКО