Справа №: 700/953/20
Провадження № 3/700/10/21
П О С Т А Н О В А

22 січня 2021 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта вища, не одруженого, працюючого у Лисянській ЦРЛ спеціалістом з комп`ютерного забезпечення, до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 348/2020 від 08.12.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади провідного спеціаліста відділу з питань організаційного, правового забезпечення, кадрової роботи та контролю Лисянської районної ради Черкаської області та відповідно до підпункту «в» п.1.ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причини, несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію після звільнення за 2019 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.05.2020 року, а декларація фактично подана 15.06.2020 року чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що невчасно виготовив електронний ключ, тому подав декларацію із запізненням на 15 днів.

Прокурор Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за невчасне подання декларації.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Так, в силу ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх численних рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що дотримання органами державної влади або уповноваженими службовими особами встановленої законом процедури притягнення особи до юридичної відповідальності є невід`ємним елементом права особи на справедливий суд констатованого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже будь-яке відхилення від встановленого порядку є порушенням та не може гарантувати застосування до особи справедливих правових заходів закладених в нормах чинного законодавства.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.172-6 КУпАП встановлено, що відповідно до розпорядження Лисянської районної ради Черкаської області від 18.03.2016 року за № 12 ОСОБА_1 переведено на посаду провідного спеціаліста відділу з питань організаційного, правового забезпечення, кадрової роботи та контролю Лисянської районної ради Черкаської області.

Згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є посадові особи органів місцевого самоврядування. Зазначена категорія віднесена до суб`єктів вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією та на них розповсюджуються обмеження і обов`язки, передбачені ст. 45 Закону.

Відповідно до п.14 ч. 1 ст. 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 та 2 ст. 45 Закону зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є посадові особи органів місцевого самоврядування.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону декларація після звільнення подається з 00 години 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у п.п. «а» та «в» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону. Така декларація охоплю звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до ст. 45 Закону подаються до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Так, ОСОБА_1 у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причини, несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію після звільнення за 2019 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.05.2020 року, а декларація фактично подана 15.06.2020 року чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Даний факт підтверджується рапортом оперуповноваженого УСР в Черкаській області ДСР НП України від 28.09.2020 року, результатами пошуку в ЄДРД, повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 15.06.2020 року за № 2 та іншими адміністративними матеріалами.

Враховуючи наявність зазначених доказів, дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення доведена, та його дії за ч.1 ст. 172-6 КУпАП кваліфіковано вірно.

Однак із протоколу про адміністративне правопорушення № 348/2020 року вбачається, що його було складено оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України лейтенантом поліції 08.12.2020 року.

Разом з цим, пунктом 7 ч. 1 ст.247КУпАП імперативно встановлено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до фактичних обставин справи, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, події, які стали підставою для складання протоколу, мали місце 15.06.2020 р., матеріали про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 до суду надійшли 14.12.2020 року.

Зокрема, повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 15.06.2020 року за № 2 свідчить, що датою виявлення даного правопорушення є саме дата 15.06.2020 року, а не 08.12.2020 року, як зазначено у протоколі.

Зволікання з проведенням ефективної адміністративної перевірки та зі складанням протоколів про вчинення адміністративних правопорушень не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст. 38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року № 13 "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією".

Відповідно до ч. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Враховуючи, що основним фактором, який впливає на перебіг строків накладення стягнення є момент його виявлення, збирання доказів на підтвердження правопорушення не відтерміновує початку цього строку.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 172-6, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя - Н. В. Бесараб