Справа № 755/7354/21
Провадження №: 3/755/4475/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" липня 2021 р. суддя Днiпровського районного суду м.Києва Марченко М.В., при секретарі Яценко Т.С., за участю ОСОБА_1 , розглянувши справу про адмiнiстративне правопорушення, що надiйшла з управління патрульної поліції в м.Києві, про притягнення до адмiнiстративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №143153 від 24 квітня 2021 року, складеного інспектором роти 3 батальйону 2 полку 2 (ЗОЛБ) УПП в місті Києві ДПП старшим лейтенантом Соколовою-Хохля Ю.В. «24.04.2021 року, о 01 годині 50 хвилин, в м.Києві по вул.Русанівська Набережна, 4, водій ОСОБА_1 керував ТЗ «KIA Sephia», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки ТЗ, та проходження такого огляду у лікаря-нарколога водій відмовився в присутності двох свідків».

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 24.04.2021 року він зустрівся після роботи з колегами та вживав алкоголь, при цьому розуміючи що в стані алкогольного сп`яніння він керувати автомобілем не може, він завчасно зателефонував своєму другу ОСОБА_2 та попросив забрати його на його ж автомобілі. Коли прибув ОСОБА_2 , то він, ОСОБА_1 , перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та колеги посадили його на заднє сидіння автомобіля. ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля «KIA Sephia», державний номерний знак НОМЕР_1 та почав рух, в напрямку роботи його дружини, за адресою: м.Київ, вул.Русанівська Набережна, 10. В подальшому проїхавши міст Патона, не доїжджаючи кількасот метрів до Русанівської Набережної автомобіль вийшов з ладу. В момент, коли ОСОБА_2 намагався завести автомобіль, біля них зупинився водій автомобіля марки «Volkswagen», червоного кольору, та допоміг відбуксирувати автомобіль до найближчого місця стоянки. Після цього, підійшла до автомобіля його дружина ОСОБА_3 , при цьому, ОСОБА_2 віддав їй ключі від автомобіля та поїхав у своїх справах. Так як, його дружина ОСОБА_3 не вміє керувати автомобілем та не має посвідчення водія, вона зателефонувала родичам, щоб забрали їх додому. Після цього, вона сіла на водійське сидіння та стала чекати на родичів. Через 30-40 хв. до них під`їхали працівники патрульної поліції та почали у дружини вимагати документи на автомобіль, які остання надала працівникам патрульної поліції, після чого останні склали протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП. Разом з тим, ОСОБА_1 , в судовому засіданні зазначив, що як вбачається з відеозапису з боді-камери поліцейського, він сидів на задньому пасажирському сидінні та спав, при цьому не відповідав на запитання працівників поліції та не говорив взагалі. У зв`язку з наведеним, просив справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 23.04.2021 року близько 0 20 годині 30 хвилин до неї зателефонував її цивільний чоловік ОСОБА_1 , який повідомив, що він на Контрактовій площі у місті Києві після роботи з колегами буде щось святкувати, при цьому зазначив, що попросив свого друга ОСОБА_2 сісти за кермо його автомобіля та забрати його на що останній погодився. Надалі, вони мали заїхати за нею на роботу. Приблизно о 01 годині 10 хвилин вона, очікуючи на зупинці громадського транспорту по Русанівській Набережній, 4, побачила, що автомобіль її чоловіка буксирує автомобіль марки «Volkswagen», червоного кольору, при цьому за кермом їхнього автомобіля був ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 знаходився на задньому пасажирському сидінні автомобіля та спав. Після цього, ОСОБА_2 віддав їй ключі від автомобіля та поїхав у своїх справах, а вона розуміючи, що потрібна допомога зателефонувала родичам, сіла місце водія та почала чекати приїзду родичів. Приблизно о 01 годині 40 хвилин вона побачила, що позаду їх автомобіля зупинився автомобіль патрульної поліції. Після цього, до неї підійшов працівник патрульної поліції, запитав де знаходиться власник автомобіля та став вимагати документи на автомобіль, через кілька хвилин вона знайшла документи та надала їх працівнику поліції, при цьому неодноразово пояснювала йому, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, та зазначила, що автомобілем керував ОСОБА_2 , однак працівники патрульної поліції на її неодноразові пояснення уваги не звертали, та склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення на ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_2 , в судовому засіданні пояснив, що 23.04.2021 о 23 годині 40 хвилин, йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив у якості водія на автомобілі, останнього забрати з якогось святкування, оскільки він вживав алкогольні напої та не може через це керувати автомобілем. У зв`язку з цим, він прибув на Контрактову площу, зустрівся з ОСОБА_1 та сів за кермо його автомобіля марки KIA Sephia», державний номерний знак НОМЕР_1 та почав рухатись в напрямку Русанівської Набережної, щоб забрати дружину ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . Однак, проїхавши міст Патона , не доїжджаючи кількасот метрів до Русанівської Набережної автомобіль вийшов з ладу. В момент коли він намагався завести двигун зупинився водій автомобіля марки «Volkswagen», червоного кольору та допоміг відбуксирувати автомобіль до вул.Русанівська Набережна, 4 в місті Києві. Потім він викликав таксі, тому що дуже поспішав та зустрівшись з дружиною ОСОБА_1 віддав їй ключі від автомобіля, при цьому ОСОБА_1 спав на задньому пасажирському сидінні. Надалі він, сів у таксі та поїхав у своїх справах. Поряд з цим, свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння та спав на задньому пасажирському сидінні автомобіля, вищезазначеним автомобілем не керував.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , та свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, ст.245 КУпАП визначає, що завданням адміністративного провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне, з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Крім того, відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства, а перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Як вбачається з даних переглянутого в судовому засіданні відеозапису на ньому зафіксовано як ОСОБА_1 , знаходячись на задньому пасажирському сидінні автомобіля «KIA Sephia», державний номерний знак НОМЕР_1 спав. Крім того, на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не реагував, оскільки спав. При цьому, із вказаного відеозапису з нагрудної камери поліцейського, неможливо встановити де відбувається відеозйомка, не видається також можливим встановити хто сидів за кермом автомобіля, чи рухався автомобіль, хто присутній на відео з учасників події. Будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння відеозапис не містить.

Більш того, з даних відеозапису вбачається, що свідок ОСОБА_3 неодноразово працівникам поліції наголошувала, що ОСОБА_1 , який спав на задньому пасажирському сидінні, автомобіля вказаним автомобілем не керував.

Поряд з цим, слід зазначити, що, в протоколі про адміністративне правопорушення, є дані про свідків, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому, в матеріалах справи взагалі відсутні пояснення свідків, щодо події вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Наведене свідчить, що матеріали справи не містять об`єктивних та обґрунтованих доказів на підтвердження викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, що дійсно мав місце факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «KIA Sephia», державний номерний знак НОМЕР_1 , в тому числі з ознаками алкогольного сп`яніння.

Отже, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, судом було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №143153 від 24 квітня 2021 року, який було складено щодо ОСОБА_1 сам по собі не може бути визнано належним та допустимим доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він, так само як і долучений до справи відеозапис з бодікамери поліцейського, не містить об`єктивної та достовірної інформації про те, що ОСОБА_1 , перед тим, як йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, керував автомобілем марки «KIA Sephia», державний номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений з дотриманням вимог, передбачених ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Поряд з чим слід зазначити, що обґрунтованість даних зазначених в протоколі, про свідків викликає сумнів, оскільки з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з боді-камер поліцейських вбачається, що на відеозапису не зафіксовано факт наявності свідків, в тому числі дані, про те, що такі свідки взагалі залучались.

Як наслідок, дані відображені у протоколі є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП та ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст.256 КУпАП, положенням Інструкції та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України вбачається, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України). Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Згідно з п.1 ч.1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи на підтвердження відсутності в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього письмові докази, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, пояснення особи у суді, інші докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААБ №143153 від 24 квітня 2021 року, не знайшли підтвердження в судовому засіданні та не підтверджені об`єктивними доказами.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження в справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись вимогами п.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 283-285, 289 КУпАП, суддя, -

постановив:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: