Справа № 616/724/21
Провадження № 3/616/259/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

"11" листопада 2021 р. смт. Великий Бурлук

Суддя Великобурлуцького районного суду Харківської області Подмаркова Ю.М.

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

19.10.2021, о 21 годині 30 хвилин, на а/д Старий Салтів - Приколотне, ОСОБА_1 керував належним ОСОБА_2 автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, не стійка хода, почервоніння очей, не чітка мова), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. В подальшому, огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено із застосуванням газоаналізатора Drager 6820. Результат огляду: вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,93 ‰. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, по що свідчить розписка, про причини неявки не повідомив.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Галінкін В.Ф. подав письмові пояснення, в яких зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 163560 від 19.10.2021 та додані до нього матеріали є неналежними, недостатніми та недопустимими доказами у справі. Поліцейським не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом чи був зупинений під час керування транспортним засобом. Протокол складений із порушенням вимог статей 256, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 не може вважатися таким, що порушив пункт 2.9 "а" ПДР України. В протоколі зазначено про відмову пройти огляд, проте, із відео нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, будучи невпевненим у якісних характеристиках газоаналізатора, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатору Drager, а погодився на проходження огляду у медичному закладі, в подальшому він погодився пройти огляд на місці з використанням газоаналізатору Drager, розуміючи, що він не керував транспортним засобом та незалежно від результатів не є особою, яка повинна проходити огляд. Вказав на те, що чек Драгеру, наявний у матеріалах справи, не є належним доказом, оскільки в протоколі не зазначено: за допомогою якого технічного засобу проводився огляд, чим підтверджується результат огляду, в графі "додатки до протоколу" відсутнє значення щодо додатків у вигляді результатів огляду, на чеку газоаналізатора не зазначено реквізитів протоколу про адміністративне правопорушення, не містить підпису ОСОБА_1 . Посилався на порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме поліцейським не було складено та не було долучено до протоколу ані направлення на огляд водія транспортного засобу, ані акт огляду на стан сп`яніння, до протоколу не додано роздруківку результатів огляду з використанням спеціального технічного засобу. Під час тестування не було зроблено пробного забору повітря. Інформація, яка міститься на відеозапису та відображена у рапорті поліцейського протирічить одна одній. Під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання адміністративних матеріалів не було залучено свідків, долучений до матеріалів справи відеозапис не є безперервним, тому не може вважатися належним та допустимим доказом по справі. Працівник поліції почав складати протокол про адміністративне правопорушення ще до того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та згодом пройшов даний огляд за допомогою газоаналізатора, тобто матеріали почали складатися поліцейським до того, як ОСОБА_1 вчинив будь-які дії, що могли б кваліфікуватися як адміністративне правопорушення, наведене свідчить про упереджене ставлення поліцейського до ОСОБА_1 . Просить провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні захисник Галінкін В.Ф. вказав на наявність підстав закрити провадження в справі, посилаючись на викладене у письмових поясненнях.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, пункт 2.9 «А» Правил дорожнього руху України забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як роз`яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 163560 від 19.10.2021, пояснення по суті порушення надати відмовився (а. с. 2);

- результатами проведеного тесту за допомогою з газоаналізатора Drager 6820;

- рапортом інспектора СРПП відділення поліції № 1 Куп`янського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції Кузніченка Д. з якого вбачається, що 19.10.2021 о 21 год. 30 хв. на а/д Старий Салтів - Приколотне км 14+500, під час несення служби в складі ГРПП разом зі старшим сержантом поліції ОСОБА_3 , в ході патрулювання, в кюветі автомобільної дороги було виявлено автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який з`їхав у кювет та застряг в насипі, під час спілкування було встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи вказаним автомобілем здійснив з`їзд з проїзної частини дороги на узбіччя з подальшим з`їздом у кювет, де автомобіль застряг, що унеможливило самостійний виїзд на проїзну частину. При огляді було встановлено, що транспортний засіб не пошкоджено, інженерні споруди автомобільної дороги не пошкоджено. щодо зазначених обставин адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 (а. с. 4-7);

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , було виявлено в кюветі, де він застряг. Особі, яка перебувала на водійському сидінні, було запропоновано вийти з автомобілю. Як було встановлено, в автомобілі перебував лише ОСОБА_1 . На запитання поліцейського, ОСОБА_1 детально пояснив як він опинився в кюветі. Поліцейський, який виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, декілька разів пропонує пройти огляд на стан алкогольного за допомогою газоаналізатора Драгер, на що останній відмовився пройти огляд, чіткої відповіді не давав та почав заперечувати факт керування автомобілем, вказав, що вживав алкогольні напої вже після того, як автомобіль застряг. В подальшому, погоджується пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальний технічних засобів. За результатами продуття газоаналізатора Drager, поліцейським повідомлено про те, що вміст алкоголю складає 1,93 ‰.

Вищезазначені докази, у розумінні статті 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 163560 від 19.10.2021.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що матеріалами справи не підтверджено керування ОСОБА_1 автомобілем, суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються наявними доказами, зокрема, даними, викладеними у рапорті інспектора СРПП Кузніченка Д., в якому зазначено, що під час патрулювання в кюветі було виявлено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з ОСОБА_1 , останній пояснив, що керуючи вказаним автомобілем здійснив з`їзд з проїзної частини дороги на узбіччя з подальшим з`їздом у кювет, де автомобіль застряг, що унеможливило самостійний виїзд на проїзну частину. Такі ж обставини містяться на відеозапису з нагрудних камер поліцейських. Будь-яких доказів та підтвердження протилежного суду не надано.

Відповідно до пунктів 1, 2, 6, 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно пунктів 1, 2 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що 19.10.2021, о 21:30 год. у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці так і у медичному закладі. ОСОБА_1 , не висловлюючи чіткого наміру, погодився все ж таки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці з використанням газоаналізатора Драгер, за результатами якого встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі становить 1,93 ‰, при цьому, поліцейським застосовано технічні засоби відеозапису безперервно, а тому дії працівників поліції щодо виявлення підстав для складення протоколу відповідають вимогам статті 266 КУпАП.

Слід також зазначити, що клопотання про те, що він не згоден з результатами огляду на місці (після продуття газоаналізатора) і бажає пройти огляд в медичній установі, ОСОБА_1 не заявляв, під час підписання протоколу про будь-які порушення з боку поліцейських не зазначив, даних про те, що ним оскаржувалися дії посадової особи, яка склала протокол, в порядку передбаченому чинним законодавством, суду не надано.

Згідно з вимогами п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи конкретні обставини правопорушення, дійшов висновку, що на ОСОБА_1 належить накласти стягнення, передбачене санкцією частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, а також, відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", стягнути з нього судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

На ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення накласти стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 к., які перерахувати: отримувач: ГУК Харківська обл/Харківобл/21081300; на р/р UA0020001, отримувач ГУК Харківської області/21081300, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк сплати штрафу не пізніш як через 15 днів з дня отримання копії постанови.

У разі несплати штрафу у вказаний строк особою, яку притягнуто до відповідальності, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5,м. Київ,01601,) судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 к. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106)

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови складено 15.11.2021.

Суддя Ю.М. Подмаркова