ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/6392/21 Головуючий в 1 інст. Маринін О.В.
Провадження № 33/807/763/21 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу, за участі потерпілого ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого оператором «Нова пошта №7», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 гривень у дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 454,00 гривень, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, 14.07.2021 року о 22.30 год. в м. Бердянськ на перехресті пр. Східний - вул. Перемоги ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Ford д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважний, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював маневр повороту на вул. Перемоги, після чого продовжив рух, виїхавши на зелену зону, скоїв наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Тілесні ушкодження ніхто не отримав. ОСОБА_2 порушив п. 2.3Б Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , просить постанову суду першої інстанції відносно нього скасувати та закрити адміністративне провадження з підстав відсутності в діях водія складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що суд безпідставно дійшов до висновку, що він порушив вимоги п. 2.3б ПДР України. Вказаний пункт ПДР України містить норми загальної дії. В протоколі, крім вибору безпечної дистанції, не зазначено будь-які інші обставини ДТП, до яких він був неуважним та повинен був врахувати.

Зазначає, що схема ДТП, як і фото містять лише дані про розміщення транспортних засобів, слідів та пошкодження внаслідок події. Дані фото і схема не містять даних, які свідчать про його неуважність. Крім того, відображений у схемі з місця ДТП шлях руху автомобіля не пересікається з місцем його зіткнення з автомобілем ВАЗ. За наявними в схемі замірами неможливо встановити розміщення вказаних автомобілів через відсутність їх прив`язки до одного й того ж об`єкта або один до одного.

З його пояснень можливо зробити висновок, що він стежив за дорожньою обстановкою та реагував на її зміну. Вказане підтверджується схемою, з якої вбачається, що він здійснював гальмування.

Вказує, що не було встановлено порушення ПДР України, яке призвело до настання наслідків у вигляді ДТП.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 до судового засідання апеляційного суду не з`явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі.

Вислухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 , перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що остання задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотримався в повному обсязі, оскільки проаналізував усі докази у їх сукупності, та дав їм належну оцінку і встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надав відповідну правову оцінку.

Визнаючи ОСОБА_2 винним суд першої інстанції послався на письмові докази, які містяться в матеріалах справи, надавши їм належну правову оцінку.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.2) встановлено, що 14.07.2021 року о 22.30 год. в м. Бердянськ на перехресті пр. Східний - вул. Перемоги ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Ford д.н.з. НОМЕР_1 , був неуважний, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював маневр повороту на вул. Перемоги, після чого продовжив рух, виїхавши на зелену зону, скоїв наїзд на припаркований автомобіль Volkswagen д.н.з. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Тілесні ушкодження ніхто не отримав. ОСОБА_2 порушив п. 2.3Б Правил дорожнього рухуУкраїни.

Положення Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил Дорожнього Руху, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Так, відповідно до п. 2.3б ПДР України встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у порушенні ПДР України підтверджується наступними доказами:

- схемою ДТП (а.с.3), з якої вбачається розташування транспортних засобів після події. Схематично показано рух транспортних засобів. Вбачається, що ОСОБА_2 здійснював рух на зустрічній смузі автодороги. Крім того, схемою встановлені механічні пошкодження автомобілів;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 (а.с.4), який пояснив, що після ДТП вийшов на вулицю та побачив, що автомобіль ВАЗ знаходиться біля житлового будинку. Через деякий час він з`ясував, що автомобіль Форд скоїв з автомобілем ВАЗ;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_1 (а.с.6), який пояснив, що здійснював рух на транспортному засобі ВАЗ, увімкнувши показник повороту, почав знижувати швидкість для здійснення повороту ліворуч. Після початку маневру ліворуч почув удар у ліву частину автомобіля. Автомобіль ВАЗ було відкинуто на зелену зону до житлового будинку.

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.5), який пояснив, що під`їжджаючи до перехрестя по вул. Східний Перемоги, побачив, що водій ВАЗ почав знижувати швидкість, він розгубився, оскільки не обрав безпечної дистанції, щоб уникнути зіткнення, виїхав на зустрічну смугу, після чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ, який здійснював маневр.

Під час апеляційного перегляду справи апелянт ОСОБА_2 надав заяву про розгляд його апеляційної скарги без його участі, а тому суд апеляційної інстанції не має можливості опитати його безпосередньо.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засідання, яке відбулося 9 листопада 2021 року пояснив, що здійснював рух на транспортному засобі ВАЗ, увімкнувши показник повороту, подивися в дзеркала, почав знижувати швидкість для здійснення повороту ліворуч. Здійснюючи маневр, почув удар в автомобіль. Його автомобіль відкинуло на зелену зону до житлового будинку. Вказує, що під час події водій ОСОБА_2 вину у вчиненні ДТП визнавав і не заперечував.

Враховуючи наведені докази, надаючи їм оцінки, суд апеляційної інстанції вважає, що районний суд правильно дійшов до висновку, що в діях водія ОСОБА_2 є зв`язок між його діями і наслідками ДТП.

Суд вважає, що ОСОБА_2 під час події порушив пункт 2.3(б) Правил дорожнього руху України, адже під час руху не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не зреагував на її зміну, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем потерпілого, який здійснював маневр повороту ліворуч, що спричинила пошкодження транспортних засобів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Суд апеляційної інстанції вважає, що з урахуванням досліджених документів, вислухавши потерпілого, вбачається в діях ОСОБА_2 також порушення інших пунктів ПДР України, зокрема п.13.3 ПДР України. Однак, така обставина порушення не може бути врахована, оскільки судом першої інстанції була виключена з обсягу обвинувачення. Апеляційний перегляд здійснюється в межах апеляційної скарги, а тому суд апеляційної інстанції не має права збільшувати обсяг обвинувачення.

Апеляційний суд за результатами дослідження і оцінки матеріалів справи дійшов до висновку, що доводи апелянта слід відхилити, оскільки під час перегляду справи встановлено, що саме дії ОСОБА_2 знаходяться в зв`язку між ДТП.

Твердження апелянта, що він не вчиняв порушень п.2.3б ПДР України, спростовується його письмовими поясненнями (а.с.5), поясненнями потерпілого ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду, якими встановлено, що порушник під час події не заперечував своєї вини у вчиненні ДТП. Вказував, що був неуважний та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ.

Посилання ОСОБА_2 , що норма п. 2.3б ПДР України є загальною, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вказана норма встановлює обов`язок водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Сам ОСОБА_2 під час події вказував, що не був уважним, розгубився, а тому скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ, що є порушенням п.2.3б ПДР України.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження у справі, в апеляційній скарзі не наведено й під час апеляційного перегляду справи не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вирішуючи питання про визначення відносно ОСОБА_2 адміністративного стягнення, слід зазначити, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто, адміністративному правопорушенню властиві такі загально-правові ознаки, як протиправність дій, суспільна шкідливість, винуватість, караність за порушення встановленого порядку.

Враховуючи матеріали справи та особу порушника, суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, що ОСОБА_2 будучи водієм та знаючи ПДР України, в супереч вимогам п. 2.3б ПДР України скоїв зіткнення з автомобілем.

Тому адміністративне стягнення у виді штрафу, є тим стягненням, що відповідно до ст. 23 КУпАП, буде сприяти запобіганню вчинення ОСОБА_2 нових правопорушень і розумінням на психологічному рівні, рівня тяжкості скоєного діяння.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 вересня 2021 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 310/6392/21