ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2021 Справа №607/8565/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції в Тернопільській області департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає по АДРЕСА_1 ,

за частиною першою статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.05.2021 року близько 12 год. 20 хв. в місті Тернополі по вул. Миру, 11, поблизу входу до «Укрпошта» перебував без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, чим порушив підпункт два пункту 3 та пункт 3-1 постанови КМУ №1236 від 19.12.2020 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 у встановленому порядку неодноразово повідомлявся про час та місце слухання справи, в судові засідання не з`являвся, не цікавився станом розгляду справи в суді, хоча достовірно знав про неї. Приймаючи до уваги вимоги статті 268 КУпАП, та зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення ОСОБА_1 про час розгляду справи, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених статтею 277 КУпАП, а також зважаючи на обмежені строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, пропущення яких може призвести до уникнення адміністративної відповідальності особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, приймаючи до уваги вимоги статті 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у його відсутності. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 висловив свою позицію щодо адміністративного правопорушення у письмових поясненнях.

В письмових поясненнях наданих до протоколу про адміністративне правопорушення, вважає, що постанова КМУ, якою встановлено карантинні обмеження є неконституційною, обмежують права громадян, а тому не підлягає до виконання.

Частиною першою статті 44-3 КУпАП, в редакції, діючій на момент вчинення адміністративного правопорушення, передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм які є обов`язковими для виконання.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Згідно з п.п. 2 п.32 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції, яка діяла на час вчинення адміністративного правопорушення, з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 встановлено, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Із аналізу вказаних нормативно правових актів, встановлено, що у зв`язку з веденням в Україні карантину з метою запобігання поширенню коронавірусу COVID-19 було прийнято обмеження, у тому числі, перебування на вулиці без документів.

Судом встановлено, що факт порушення ОСОБА_1 п.п. 2 п. 3 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, за що передбачена адміністративна відповідальність підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 227370 від 07 травня 2021 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений про що свідчить його підпис у протоколі, та яким процесуально зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що вони працюють на Укрпошті, зробили зауваження про перебування без маски в приміщенні ОСОБА_1 , який відмовився одягати маску, через що виникла конфліктна ситуація та вони викликали поліцію;

- постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №841952 від 07.05.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 44-3 КУпАП за перебування в приміщенні Укрпошти 07.05.2021 року без засобів індивідуального захисту;

- відеозаписами нагрудних камер поліцейських пристрою DSJX 300061 _000061 (12:51) файл та DSJX 300084 _000084 файл номер , на яких зафіксовано, що на пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 відмовився надати документи що посвідчують його особу.

Суддя не бере до уваги покликання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності незаконності постанови КМУ від №1236 від 19.12.2020 року. Так, відповідно до частини першої статті 150 Конституції України, питання про відповідність Конституції України (конституційність) актів Кабінету Міністрів України відноситься до компетенції Конституційного Суду України, а не до повноважень судді під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Станом на час вчинення адміністративного правопорушення постанова КМУ від №1236 від 19.12.2020 року діяла, а тому підлягала до виконання.

Тому, оцінивши докази в їх сукупності, доходжу переконання, що обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення є підтверджені належними та достовірними доказами, які перевірені суддею, сумнівів не викликають, а тому в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першої статті 44-3 КУпАП, а саме порушення правил щодо карантину людей.

При накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, ступінь провини, особу порушника, його майновий стан, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, тому вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в мінімальному розмірі передбаченому санкцією статті, а саме однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таке покарання на думку судді буде справедливою мірою відповідальності особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, буде сприяти вихованню особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на обставини вчинення адміністративного правопорушення, ставлення особи до вчиненого, суддя не бачить підстав для застосування статті 22 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого часиною першою статті 44-3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі (1000) однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у випадках передбачених ст. 287 КУпАП, а саме особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, а саме у випадку нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддяВ. М. Позняк