КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/8039/21 Головуючий у І інстанції Сазонова М.Г.
Провадження №33/824/4680/2021 Доповідач Ковальська В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника Конюшка Д.Б., розглянувши апеляційну скаргу захисника Конюшка Д.Б. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року про визнання винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 о 23 годині 47 хвилин 10 квітня 2021 року в районі будинку № 1, розташованого на вул. Є. Маланюка у м. Києві, керував автомобілем «Kia Rio», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився, що було зафіксовано на боді-камеру АА-00672, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Конюшко Д.Б. просив скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року, прийняти нове рішення, яким провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, апелянт вказує, що протокол складений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння та категорично заперечив факт вживання ним наркотичних засобів.

Апелянт стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а навпаки наполягав на його проведенні, при цьому відмова від проходження огляду належним чином підтверджена не була, а тим більш у встановленому законом порядку, а є лише, на думку апелянта, фантазією інспектора поліції.

При цьому, ОСОБА_1 не погоджувався з тим, що він керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і не був згідний з результатами огляду на місці, а тому працівники поліції були зобов`язані направити ОСОБА_1 на огляд до найближчого медичного закладу, чого зроблено не було.

Також апелянт вказує, що не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи щодо неупередженості яких є сумніви, а ті особи, які немов би підписали протокол, то їх на місці події не було. Окрім того, навіть сам протокол не був вручений ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Конюшка Д.Б. та ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, а постанову судді необхідно залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 136951 від 11.04.2021 року, розпискою ОСОБА_2 про те, що вона зобов`язується не допускати до керування транспортним засобом Kia, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 та переставити автомобіль за певною адресою, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписом з боді-камери АА-00672.

Доводи апелянта про те, що протокол складений з порушенням вимог чинного закону, оскільки ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, та категорично заперечив факт вживання ним наркотичних засобів не можуть бути взятими до уваги, оскільки ОСОБА_1 інкримінується не керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а порушення вимог п. 2.5 ПДР, згідно з яким водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду не відмовлявся, а навпаки наполягав на його проведенні, а також те, що ОСОБА_1 не погоджувався з тим, що він керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і не був згідний з результатами огляду на місці, тому працівники поліції були зобов`язані направити ОСОБА_1 на огляд до найближчого медичного закладу, чого зроблено не було є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами.

Так, із відеозапису, убачається, що ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР - керуванням транспортним засобом у темну пору доби без увімкненого світла фар, оскільки не горіла одна з фар.

У процесі спілкування з водієм у поліцейських виникла підозра, що він перебуває у стані сп`яніння, а тому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу Драгер, на що останній відмовився, зазначивши, що поїде до лікаря.

Проте, погодившись на проведення огляду на стан сп`яніння у лікаря, ОСОБА_1 уникав поїздки до закладу охорони здоров`я, наполягаючи на тому, що поїде разом із своєю дівчиною.

Поліцейські протягом певного часу роз`яснюють ОСОБА_1 , що освідування повинен проходити лише водій транспортного засобу, після чого поліцейський попереджає ОСОБА_1 , що його поведінку буде розцінено як відмову від проходження огляду і буде складено протокол за відмову від проходження освідування та роз`яснює порядок розгляду протоколу про адміністративне правопорушення в суді.

На запитання ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу працівник поліції повідомляє водія про порушення ним вимог ПДР, яке полягає у тому, що він керував транспортним засобом у темну пору доби без увімкненого світла фар, а також не ввімкнення аварійної сигналізації після зупинки транспортного засобу поліцією

За вказане порушення вимог ПДР України складається постанова, з якою ОСОБА_1 погоджується.

В подальшому ОСОБА_1 , на пропозицію пройти огляд на місці зупинки, з`ясовує у поліцейського наявність сертифікату на прилад, на що отримує позитивну відповідь про наявність такого сертифікату.

Після на неодноразових пропозицій поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 нібито погоджується пройти такий огляд, заявляючи, що поїде до лікаря, проте на пропозицію працівників поліції сісти до їх автомобіля та поїхати з ними до медичного закладу для проходження огляду, до автомобілю не сідає, вимогу ігнорує, незважаючи на роз`яснення з боку поліцейських про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Така поведінка ОСОБА_1 обґрунтовано була розцінена поліцейськими як відмова від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Отже, доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставними, позаяк ОСОБА_1 хоч і говорив, що погоджується пройти огляд в закладі охорони здоров`я, проте його поведінка свідчить про уникнення конкретних дій щодо проходження огляду шляхом доставлення його до медичного закладу та відмову від проходження такого огляду.

Посилання захисника на те, що особи, які немов би підписали протокол, були відсутні на місці події, є безпідставними, оскільки як убачається із відеозапису працівниками поліції було зупинено транспортний засіб, з якого вийшли двоє людей і яких було запрошено в якості свідків. Свідкам було повідомлено, що водія було зупинено у зв`язку з порушенням ПДР, та під час спілкування виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водієві запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння.

При цьому, в присутності цих свідків, ОСОБА_1 було роз`яснено, що на даний час присутність свідків не є обов`язковою, оскільки ведеться відеозйомка події на боді камеру поліцейського.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону України № 1231-IX від 16 лютого 2021 року) під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У даному випадку поліцейській застосовували і відеозапис і присутність свідків, відтак порушення вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП немає.

Посилання захисника на те, що свідки могли бути працівниками Національної поліції або щодо неупередженості свідків є сумніви, є надуманими та не підтверджуються жодним наявним у справі доказом.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не була вручена копія протоколу є неспроможними, позаяк водій ОСОБА_1 відмовився від отримання копії протоколу серії ААБ № 136951 від 11 квітня 2021 року, про що є відповідна відмітка у протоколі.

Отже, постанова судді Дніпровського районного суду від 24 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 є законною і обґрунтованою, а відтак підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Конюшка Д.Б. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суд В.В. Ковальська