Справа № 464/2014/21 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 33/811/1008/21 Доповідач в 2-й інстанції: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю захисника Пащинської А. О. розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Пащинської А. О. на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 14.06.2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП,

встановив:

постановою Сихівського районного суду м. Львова від 14.06.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 15.03.2021 приблизно о 01.30 год. за адресою: м. Львів, вул. Хоткевича, 16/53 порушив терміновий заборонний припис серії АА №180971, виданий строком до 01.15 год. 24.03.2021, а саме перебував в місці проживання постраждалої особи, на зауваження не реагував.

Окрім цього, ОСОБА_1 15.03.2021 приблизно о 01.30 год. у під`їзді будинку за адресою: АДРЕСА_3 , поводив себе агресивно, на зауваження не реагував, шарпав за форменний одяг працівника поліції ДОП Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області Островського Н.Б., махав руками перед його обличчям.

На зазначену постанову захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 . На момент складення протоколу ОСОБА_1 перебував у коридорі багатоквартирного будинку. Працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 надати пояснення по суті правопорушення. Також працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 порядок додержання тимчасового заборонного припису. ОСОБА_1 не підписував вказаний тимчасовий заборонний припис. Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно вказано потерпілу особу. Вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення необґрунтовано вказані як свідки працівники поліції. У протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП, відсутні дані про те, яким саме розпорядженням чи вимогам поліцейських не підкорився ОСОБА_1 . Зазначає, що після оголошення тимчасового заборонного припису ОСОБА_1 покинув приміщення квартири, а тому протокол про адміністративне правопорушення щодо невиконання такого є безпідставним. Вказує, що потерпіла не долучила до матеріалів справи жодних доказів, який би підтверджував характер та походження наявних у неї травм.

Заслухавши доводи захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові.

Так, терміновим заборонним приписом відносно ОСОБА_1 серії АА № 180971 від 15.03.2021 р. з 01 год. 15 хв. 15.03.2021 р. до 01 год. 15 хв. 24.04.2021 р. ОСОБА_1 зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено входити та перебувати в місці проживання (перебування) постраждалої особи та заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Відповідно до показань потерпілої ОСОБА_2 , наданими в суді першої інстанції, що протягом двох років перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 , у якому в них народився спільний син ОСОБА_3 . Під час шлюбу неодноразово піддавалась домашньому насильству зі сторони чоловіка. 14.03.2021 р. ОСОБА_1 повернувся додому о 23.45 год. у нетверезому стані та сів у коридорі квартири. Намагалась взяти у нього дитину, однак чоловік не дозволив та відштовхнув її. Від цього син почав плакати, а ОСОБА_1 схопив її за волосся та вдарив тричі до дверей ванної кімнати. Малолітня дочки ОСОБА_4 , зателефонувала у поліцію. Чоловік з сином на руках намагався вийти з квартири, проте донька забрала в нього ключі. В цей час прийшов сусід, якого попросила залишитись в квартирі до прибуття поліції. Коли працівники поліції попросили його покинути квартиру, ОСОБА_1 почав кричати, самостійно виходити не хотів, у зв`язку з чим його кілька раз попередили та вивели силою в загальний коридор, де він продовжував поводити себе агресивно та стукав в двері квартири. На прохання працівників поліції зібрала речі ОСОБА_1 .

Допитана в суді першої інстанції, в присутності матері малолітній свідок ОСОБА_5 , підтвердила показання потерпілої щодо подій, які мали місце 15.03.2021 р.

Потерпілий ОСОБА_6 , який є працівником поліції, в сід першої інстанції дав показання про те, що він виносив відносно ОСОБА_1 як кривдника терміновий заборонний припис, після чого працівники поліції запропонували ОСОБА_1 зібрати свої речі та зобов`язали покинути приміщення квартири, проте останній не реагував та натомість грубо нецензурною лайкою виражався до працівників поліції. Також йому було заборонено контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис винесено о 01.15 год., а його порушення такого відбулось приблизно о 01.30 год. Після неодноразових пропозицій зібрати свої речі, попереджень про необхідність покинути квартиру, про можливість застосування фізичної сили та кайданок, на які ОСОБА_1 не реагував, його вивели з квартири примусово. Перебуваючи на сходовій клітці, ОСОБА_1 продовжував чинити опір, повернувся до дверей квартири та почав у них стукати, кричати, нецензурно висловлюватись, шарпав працівників поліції за формений одяг, махав руками перед його обличчям, одягав на себе кепку працівників поліції. ОСОБА_1 були одягнені кайданки та прийнято рішення про його затримання і доставлення до відділу поліції для складання адміністративних матеріалів. Також пояснив, що потерпіла ОСОБА_2 на прохання працівників поліції зібрала речі чоловіка та виставила такі в коридор. Однак, ОСОБА_1 не одягався та поводив себе агресивно.

Відповідно до запису з нагрудного відеореєстратора працівників поліції, на яких серед іншого зафіксовано спілкування ОСОБА_1 до оголошення термінового заборонного припису, процес оголошення йому термінового заборонного припису, копію якого останній отримати не бажав, агресивно поводився, висловлювався нецензурною лайкою, на неодноразові пропозиції зібрати свої речі та попередження про необхідність покинути квартиру, про можливість застосування фізичної сили та кайданок не реагував, після чого працівники поліції його примусово вивели з квартири. На сходовій клітці ОСОБА_1 продовжував чинити опір, виражався нецензурною лайкою, кричав та стукав у двері квартири.

Доводи захисника про те, що після оголошення тимчасового заборонного припису ОСОБА_1 покинув приміщення квартири є необґрунтованим та спростовується відеозаписом з камер спостереження працівників поліції.

Крім того, згідно з вказаним відеозаписом ОСОБА_1 оголошений зміст тимчасового заборонного припису, копію якого останній отримати не бажав, а тому покликання захисника на те, що ОСОБА_1 не був роз`яснений зміст ТЗП є необґрунтованими.

Протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КК України, складені відповідно до вимог ст. 256 КУпАП.

Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції статей та з урахуванням відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

постанову Сихівського районного суду м. Львова від 14.06.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ст. 185 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.