Справа № 751/3018/20 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н. В.
Провадження № 33/4823/490/21
Категорія - ч.6 ст.481 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю представника Північної митниці Держмитслужби Кравченка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Передерій М.І., в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Республіки Азербайджан, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 Митного кодексу України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Місцевим судом встановлено, що 14 березня 2020 року, в 07 год. 30 хв., на митному посту «Нові Яриловичі» Північної митниці Держмитслужби в напрямку з митної території України, в пішому порядку зайшов гр. Республіки Азербайджан ОСОБА_4 . У ході проведення перевірочних заходів встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься у ПІК «Автотранспортні засоби» ЄАІС Держмитслужби, громадянином Республіки Азербайджан ОСОБА_5 15.02.2018 року у митному режимі «тимчасове ввезення до одного року» в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС з метою особистого використання на території України терміном до одного року було ввезено автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS», р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Отже, відповідно до ст.380 МК України, ОСОБА_4 повинен був вивезти вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України у строк до 15.02.2019 року. Станом на 14.03.2020 року транспортний засіб за межі митної території України не вивезений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Передерій М.І., в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження в справі, на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що встановлені судом обставини є передчасними і такими, що не відповідають дійсним та об`єктивним обставинам справи. Судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_6 на захист, оскільки він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Крім того, посилається на Закон України від 15.04.2021 року «Про внесення змін до Митного Кодексу щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на територію України», який набрав чинності 15 червня 2021 року. Наголошує, що під час розгляду справи в апеляційному суді буде надано уніфіковану митну квитанцію про сплату ОСОБА_5 добровільного внеску в розмірі 8500 грн. Крім того, посилається на ст.ст.1, 8 КУпАП України та ст.58 Конституцію України щодо зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Також, просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_7 не був присутній, копію постанови не отримував, про наявність судового рішення він дізнався після ознайомлення з матеріалами справи 17.09.2021 р. його законним представником.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_7 та його захисник не з`явились, про час і місце розгляду справи були поінформовані належним чином.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення представника Північної митниці Держмитслужби Кравченка С.В., який просив постанову місцевого суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як убачається з матеріалів справи, постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 була винесена 22.07.2020 року. Строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення закінчився 03 серпня 2020 року.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_4 не був присутній під час розгляду справи, копію судового рішення не отримував, а дізнався про постанову після ознайомлення із матеріалами справи його законним представником адвокатом Волоховим О.В. 17.09.2021 року, а вже 27 вересня 2021 року захисник Передерій М.І. в його інтересах подала апеляційну скаргу, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Відповідно до положень ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

За змістом ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 6 ст.481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування

Згідно ст.103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

За змістом ч.5 ст.380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Як убачається з протоколу про порушення митних правил № 0278/10200/20 від 14.03.2020, 14 березня 2020 року, в 07 год. 30 хв., на митному посту «Нові Яриловичі» Північної митниці Держмитслужби в напрямку з митної території України, в пішому порядку зайшов гр. Республіки Азербайджан ОСОБА_4 . У ході проведення перевірочних заходів встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься у ПІК «Автотранспортні засоби» ЄАІС Держмитслужби, громадянином Республіки Азербайджан ОСОБА_5 15.02.2018 року у митному режимі «тимчасове ввезення до одного року» в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС з метою особистого використання на території України терміном до одного року було ввезено автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS», р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . Відповідно до ст.380 МК України, ОСОБА_4 повинен був вивезти вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України у строк до 15.02.2019 року. Станом на 14.03.2020 року транспортний засіб за межі митної території України не вивезений та продовжує перебувати на території України з перевищенням строку тимчасового ввезення (а.с.2-3).

Відтак, протокол про порушення митних правил є документом, що офіційно засвідчує факт учинення ОСОБА_8 неправомірних дій, і є одним із джерел доказів у силу положень ст.495 Митного кодексу України.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено у суді першої інстанції, ОСОБА_4 15.02.2018 року ввіз на митну територію України у митному режимі «тимчасове ввезення» терміном до одного року, транспортний засіб марки «TOYOTA AVENSIS», р.н. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Строк зворотного вивезення транспортного засобу збіг 15.02.2019 року. З цього часу почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України.

Доводи апелянта про те, що Закон України від 15.04.2021 «Про внесення змін до Митного Кодексу щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на територію України», має зворотню дію у часі, а відтак звільняє ОСОБА_6 від відповідальності за порушення митних правил, є непереконливими.

Так, Закон України «Про внесення змін до Митного Кодексу щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на територію України», набрав чинності 15 червня 2021 року, тобто після винесення оскаржуваної постанови судді.

Частиною другою статті 8 КУпАП України передбачено, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Проте, як на час розгляду справи судом першої інстанції, так і на час розгляду справи апеляційним судом частина 6 статті 481 МК України діє в редакції, відповідно до якої перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розукомплектування, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Законом № 1403-ІХ від 15.04.2021, який введено в дію з 15.06.2021 Прикінцеві та перехідні положення МК України доповнено, зокрема, пунктом 9-7, відповідно до якого установлено, що тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України", митне оформлення транспортних засобів особистого користування, що були у використанні та з року випуску яких минуло більше п`яти років, які класифікуються за товарними позиціями 8703 (крім транспортних засобів, що класифікуються за товарними підпозиціями 8703 10, 8703 40), 8704 (загальною масою до 3,5 тонни) згідно з УКТ ЗЕД та станом на 31 грудня 2020 року перебували у митному режимі тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію, за умови сплати належних митних платежів з дотриманням особливостей, встановлених пунктом 77 підрозділу 2 та пунктом 36 підрозділу 5 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, та добровільною сплатою до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Добровільна сплата коштів відповідно до пункту 9-9 цього розділу звільняє фізичних осіб від добровільної сплати коштів, передбаченої абзацом другим цього пункту.

Отже пунктом 9-7 Розділу ХХІ Прикінцеві та Перехідні Положення МК України встановлена можливість звільнення фізичних осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 481 цього Кодексу за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту.

Водночас таке звільнення не є безумовним, законодавець визначив певні умови за яких наступає звільнення від адміністративної відповідальності: здійснення митного оформлення транспортного засобу особистого користування та добровільною сплатою до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, умови, визначені в законі, ОСОБА_5 на час розгляду справи апеляційним судом не виконані, оскільки він не здійснив митного оформлення транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митного режиму тимчасового ввезення або транзиту зі сплатою добровільного внеску, тому відсутні підстави для звільнення його від відповідальності за порушення митних правил, згідно зі ст.481 Митного кодексу України та закриття провадження.

Посилання апелянта на порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв`язку з тим, що розгляд справи відбувся без участі особи що притягується до адміністративної відповідальності, на думку апеляційного суду, є слушними.

Як убачається із матеріалів справи, зазначена справа була розглянута місцевим судом у відсутності ОСОБА_1 . Розглянувши справу за даних обставин, суддя допустив порушення гарантованих ст.268 КУпАП прав ОСОБА_1 , що є порушенням вимог закону.

Однак, апеляційний суд вважає, що вказане порушення не може вплинути на законність оскаржуваної постанови місцевого суду.

Так, право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності бути присутнім під час розгляду справи в суді, було поновлене апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду, де мала можливість надати пояснення по суті справи та докази на підтвердження своїх доводів, проте цим правом не скористався.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, повністю доведена, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Стягнення ОСОБА_9 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ч.6 ст.481 МК України, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Передерій М.І. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний