ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/573/21 Справа № 213/4409/20 Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Котляр Т.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 березня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зі слів працює в ТОВ «ЗМК» зварювальником, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою визнано винуватим ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130, ст. 124. ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. в дохід держави.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 10 грудня 2020 року о 20 годині 45 хв. в м. Кривий Ріг, Інгулецький район, по вул. Панаса Мирного, 31, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Alcotest 6820 у присутності двох свідків. Результат огляду позитивний та складає 1,37 проміле, тест №518. Порушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор АЕ00020.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Оскільки ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, тому притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДРП18 №048088 від 10 грудня 2020 року ОСОБА_1 10 грудня 2020 року о 20 годині 45 хвилин в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу по вул. Панаса Мирного, будинок №31, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та при виникненні перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на дерево. Внаслідок дорожньо-транспортноъ пригоди транспортний засіб та дерево отримали механічні пошкодження, чим спричинені матеріальні збитки.

Вказані дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п.п. 12.3, 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 10 грудня 2020 року о 20 годині 45 хвилин в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу по вул. Панаса Мирного, будинок №31, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив наїзд на перешкоду дерево, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП. Порушення зафіксовано на нагрудний відеореєстратор АЕ00020.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Котляр Т.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 березня 2021 року та провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суду першої інстанції не були надані відомості про сертифікацію принтера №0656.

Вказує на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, що підтверджується показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зазначає, що працівники поліції ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу під час руху не бачили, факт керування транспортним засобом останнім не підтверджено.

Апелянт вважає, що покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можна вважати належними та допустимими доказами, оскільки вони не були допитані у суді.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В судове засідання ОСОБА_1 та діюча в його інтересах адвокат Котляр Т.В. не з`явилися, повідомлені належним чином про місце, час та дату слухання справи, судові засідання неодноразово призначалися до розгляду, однак останні без поважних причин у судове засідання не з`являлись, тому з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягається до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності своїми діями ОСОБА_1 затягує розгляд справи задля спливу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 та його адвоката Котляр Т.В. на підставі наявних доказів, що не суперечитиме ст.268 КУпАП. Також, враховуючи, що згідно з ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаних адміністративних правопорушень, підтверджується наданими суду доказами, які узгоджуються між собою, є достатніми та допустимими, в тому числі: протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №105188 від 10 грудня 2020 року, серії ДПР18 №048088 від 10 грудня 2020 року, серії ДПР 18 №105189 від 10 грудня 2020 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; висновком тестування на алкоголь за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820 від 10 грудня 2020 року, тест №518; карткою обліку адміністративного правопорушення; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та фото-таблицями до неї; записами з нагрудного відеореєстратора поліцейського, які містяться на оптичному диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, показами свідків, які підтвердили, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. Вказані докази не містять розбіжностей та в сукупності підтверджують фактичні обставини вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130, ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою та в адміністративних матеріалах відсутні докази, які б їх спростовували.

Належних, достатніх та допустимих доказів на спростування вказаних обставин суду не надано.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.п. 12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Тобто, для наявності об`єктивної сторони складу даного адміністративного правопорушення потрібно наявність дій у вигляді порушень Правил дорожнього руху, наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, причинного зв`язку між діями, або бездіяльністю водія, які суперечать ПДР України, та наслідками у вигляді пошкодження транспортного засобу.

Згідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» N 14 від 23.12.2005 суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Згідно п. 2.10 (д) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліцейських.

Згідно ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Так, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

За п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена наказом МВС №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п 2.7. Інструкції встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

В матеріалах справи відсутні та апелянтом під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом є безпідставними та спростовуються показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що 10 грудня 2020 року приблизно о 20:45 год. вони почули гучний звук, схожий на удар. Після чого, подивившись у вікно, побачили автомобіль ВАЗ 2107, який врізався в дерево. Водій намагався завести транспортний засіб, але в нього не виходило. Після чого вони викликали поліцію. Після приїзду працівників поліції, вони вийшли на вулицю та впізнали водія.

Покази вказаних свідків є послідовними, такими, що узгоджуються із матеріалами справи, тому ставити їх під сумнів не надається можливим.

Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ст. ст.124, 122-4 КУпАП.

Отже винність ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушень поза всяким сумнівом знайшла своє підтвердження зібраними доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, а відтак у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому слід зазначити, що згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, зазначене свідчить про те, що суд повинен оцінити всі докази наявні в матеріалах провадження у своїй сукупності та прийти до висновку про винність я чи невинність особи в інкримінованому йому правопорушенні.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ст. ст. 124, 122-4 КУпАП. яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Котляр Т.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 березня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко