Справа № 606/2545/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Мельник А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від командира 3 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешканця за адресою: АДРЕСА_2 , номер обслуги 2-ої гармати 1-го артилерійського взводу 7-ої батареї 3 артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статуту), був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців. Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам служби, солдат ОСОБА_1 не виконав наказ командира військової частини НОМЕР_1 №970 від 24.12.2020 в частині щодо дотримання розпорядку дня в 2021 навчальному році в умовах особливого періоду, за наступних обставин: 15.11.2021 о 14 год 00 хв. під час шикування особового складу військової частини НОМЕР_1 командиром 3 артилерійського дивізіону підполковником ОСОБА_2 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). 15.11.2021 близько 16 год вищевказаний військовослужбовець провернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 та будь-яких підтверджень законності своєї відсутності не надав. Таким чином, за викладених вище обставин, солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, займаючи посаду номера обслуги 2-ої гармати 1-го протитанкового артилерійського взводу 7-ої батареї 3-ого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172- 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Про вчинення ОСОБА_1 вищезазначеного адміністративного правопорушення складено протокол №106 від 18.11.2021 за ч. 2 ст. 172- 10 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, однак 19.11.2021 через канцелярію суду подав заяву, у якій просить справу розглядати за його відсутності, вину визнає в повному обсязі.

Вина ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справи дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які містяться у протоколі про військове адміністративне правопорушення № 106 від 18.11.2021; наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 970 від 24 грудня 2020 року Про організацію служби військ і бойового навчання у військовій частині НОМЕР_1 на 2021 навчальний рік; розпорядком дня військової частини НОМЕР_1 на 2021 навчальний рік; копією військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 ; поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 18.11.2021 та іншими матеріалами справи.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-10 КУпАП, тобто відмова від виконання законних вимог командира (начальника), вчинена в умовах особливого періоду, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд однозначно сформулював правову позицію щодо тлумачення поняття особливий період у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61- 1664св17). У постанові зазначено, що особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 № 303/2014 Про часткову мобілізацію.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника, ступінь його вини, приходжу до переконання, що його слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (із змінами та доповненнями) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

З огляду на вказане, суддя приходить до переконання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, ст. 172-10, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 145 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн 00 коп.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня вручення такої постанови до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Суддя А.В.Мельник