Справа № 751/2453/21 Головуючий у 1 інстанції Яременко І. В.
Провадження № 33/4823/528/21
Категорія - ч. 6 ст. 481 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участю:

представника Чернігівської митниці Кравченка С.В.,

захисника-адвоката Фомічова І.О., (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в режимі дистанційного провадження апеляційну скаргу захисника-адвоката Фомічова І.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 вересня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм автобуса ПП «Інтертранс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 Митного Кодексу України (далі МК України) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 170 000 грн. 00 коп.

Стягнуто з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності судовий збір на користь держави у сумі 454 грн. 00 коп.

Як встановив суд першої інстанції, 11 лютого 2021 року о 02 год. 00 хв. на митному посту «Бачівськ-автомобільний» Північної митниці Держмитслужби, під час проведення митного контролю рейсового автобусу Neoplan 116, р.н. НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 та внесення інформації до центральної бази даних ЄАІС Держмитслужби вище вказаного транспортного засобу, відбулось спрацювання орієнтування у відношенні гр. України ОСОБА_1 , який у відповідності до інформації ЄАІС Держмитслужби України 30.01.2020 року в зоні діяльності Волинської митниці Держмитслужби ввіз на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 20 днів» транспортний засіб комерційного призначення, а саме автобус марки Setra S328, р.н. НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 . Відповідно до зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу від 30.01.2020 гр. ОСОБА_1 повинен був вивезти вказаний транспортний засіб за межі митної території України в строк до 19.02.2020 року. Станом на 11.02.2021 року транспортний засіб за межі митної території України не вивезений.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат-захисник Фомічов І.О. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 був обізнаний про встановлення митницею строку тимчасового ввезення, а саме 20 денний термін, оскільки в них відсутні будь-які письмові зобов`язання останнього про зворотнє вивезення транспортного засобу. Вважає, що суд неправомірно в оскаржуваному рішенні послався на інформацію зазначену в листі Волинської митниці від 09.08.2021 року про те, що умови тимчасового ввезення гр. ОСОБА_2 було роз`яснено усно, та попереджено про відповідальність у разі порушення озвучених умов. При цьому зауважує, що за накладення таких значних штрафів, про умови тимчасового ввезення транспортних засобів особа має в обов`язковому порядку повідомлятися письмово. Не погоджується з тим, що суд прийняв до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких останньому було відомо про строк вивезення транспортного засобу, оскільки в суді першої інстанції сама особа, що притягується до адміністративної відповідальності вказав, що ці пояснення написав під тиском працівників митниці, оскільки він був затриманий, а на нього чекав повний автобус пасажирів, які він перевозив за рейсовим маршрутом. При цьому звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що пояснення ОСОБА_1 викладені лаконічно з використанням юридичних термінів, значення яких останній навіть не розуміє, свідчить про те, що останній їх написав під диктовку працівника митниці. Вважає, що виходячи з вищенаведеного, інформація внесена до протоколу про порушення митних правил, та інформація надана Митницею в листі від 09.08.2021 року є суперечливою, оскільки в протоколі йдеться про зобов`язання про зворотне ввезення транспортного засобу від 30.01.2020 року, а в листі про те, що умови тимчасового ввезення було роз`яснено усно, виходячи з чого, слід зробити висновок, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про умови тимчасового режиму ввезення транспортного засобу комерційного призначення на територію України та строк його вивезення.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 копії судового рішення не отримував, а захисник ознайомився з ним 08.10.2021 року через систему «Електронний суд», та станом на час подачі апеляційної скарги не оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в зв`язку з чим пропуск строку на апеляційне оскарження вважає поважним.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника Фомічова І.О., який висловився на підтримання поданих апеляційних вимог, думку представника Чернігівської митниці Кравченка С.В., який заперечив проти задоволення вимог, викладених в апеляційній скарзі, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, а апеляційна скарга, не підлягає задоволенню з таких підстав.

Оскільки матеріали справи не містять даних вручення ОСОБА_1 копії рішення суду першої інстанції, то, визначений законом строк оскарження постанови суду по справі про адміністративне правопорушення підлягає поновленню як пропущений із поважних причин.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП. апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За приписом п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 6 статті 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Згідно ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

У відповідності до ч. 2 ст. 108 МК України, строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Відповідно до ч. 6 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби комерційного призначення повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними протоколу про порушення митних правил від 11 лютого 2021 року № 0113/10200/21 (а.с. 2-3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 про те, що 30 січня 2020 року року на територію України він ввіз автобус Сетра WI845HF, під зобов`язання зворотного вивезення з території України до 19.02.20 року, однак не виконав його, в зв`язку з поломкою автобуса, ремонт якого тривав до кінця квітня. До митниці з приводу продовження строку перебування вказаного транспортного засобу на території України не звертався( а.с. 5);

- даними журналу пункту пропуску, за період з 2019 року транспортний засіб автобус Сетра WI845HF неодноразово ввозився на територію України як ОСОБА_1 , так і іншими водіями транспортного засобу та був оформлений митним органом в режимі тимчасового ввезення до 20 днів, мета комерційне призначення (а.с. 32-37);

- даними копії листа Волинської митниці від 09.08.2021 року, згідно існуючих електронних баз даних підтверджують факт перетину кордону транспортного засобу автобуса марки Setra S328, р.н. НОМЕР_3 , vin НОМЕР_4 , під керуванням гр.. України ОСОБА_1 . Вказаний транспортний засіб було ввезено в митному режимі «тимчасове ввезення до 20 днів» у відповідності до положень ст.ст. 95, 108, 189, 191 МК України. При здійсненні митного контролю та митного оформлення вказаного транспортного засоби умови тимчасового ввезення гр. ОСОБА_1 було роз`яснено усно та попереджено про відповідальність у разі порушення умов (а.с. 67).

Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а тому суд апеляційної інстанції знаходить безпідставними доводи апеляційної скарги сторони захисту про відсутність в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Доводи апеляційної скарги захисника-адвоката Фомічова І.О. про те, що ОСОБА_1 не був обізнаний про встановлення митницею 20 денного терміну вивезення транспортного засобу з території України, не заслуговує на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності здійснював регулярні перевезення (рейс Київ Гдиня), тобто неодноразово здійснював перетин державного кордону та був обізнаний з правилами ввезення та вивезення транспортних засобів комерційного призначення. При цьому, в його письмових поясненнях міститься підтвердження того, що 30 січня 2020 року він ввіз на територію України автобус Setra S328, р.н. НОМЕР_3 , під зобов`язання зворотного вивезення з вказаної території до 19 лютого 2020 року.

При цьому, під час перевірки доказів по справі не знайшли свого обґрунтованого підтвердження твердження сторони захисту з приводу того, що його підзахисний написав пояснення під диктовку працівника митниці, оскільки вони викладені із застосуванням складних юридичних термінів.

Так, на переконання суду апеляційної інстанції письмові пояснення ОСОБА_1 викладені лаконічно, але в доступній та зрозумілій формі, на підтвердження достовірності яких, вони були засвідчені його власноручним підписом.

Крім того, є такими, що не заслуговують на увагу посилання апеляційної скарги на недостовірні відомості внесені до протоколу про порушення митних правил, оскільки зазначений документ було складено вповноваженою на те особою, а в графі «Пояснення, зауваження особи. Що притягується до адміністративної відповідальності» - ОСОБА_1 власноручно зазначив, що доповнень і зауважень до даних, викладених в ньому не має, та знову ж таки, скріпив це твердження своїм підписом.

Така позиція сторони захисту розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені дані на підставі досліджених доказів по справі, апеляційний суд прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, та призначив адміністративне стягнення з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 6 ст. 481 МК України, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику-адвокату Фомічову І.О. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Фомічова І.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 481 МК України без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач