Справа № 585/1888/21
Номер провадження 3/585/480/21
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Євлах О.О., за участю адвоката Яковця Є.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Роменського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП( згідно довідки особу неможливо однозначно ідентифікувати),-

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення згідно якого 28 червня 2021 року в 00 годин 37 хвилин в с.В.Бубни водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Accent н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат 0,40% та 0,36%., чим порушив п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений . Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його обов`язкової участі суду не надав.

Захисник - адвокат Яковець Є.О. просив закрити провадження у справі за відсутності складу. Вважав, що при розгляді справи має бути застосовано норми Міжнародного права - а саме Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 р., яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 р., згідно якої мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння відповідно до норм міжнародного права, повинна становити 0, 25 мг/л повітря та 0,50 т. чистого алкоголю на літр крові. Крім того просив звернути увагу, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейськими було порушено процедуру. Оскільки ОСОБА_1 просив проїхати до медичного закладу для проведення обстеження для визначення його стану сп`яніння, але це прохання його було проігнороване поліцейськими, а відтак порушено вимоги ч.3 ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України/МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. Також поліцейськими не було застосовано відеозапис фіксування вчинення правопорушення ОСОБА_1 всупереч вимогам ч.2 ст.266 КУпАП. Вищезазначене мали б підтвердити свідки, які не з`явилися в судове засідання. Вважав, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення є не допустимими доказами, оскільки вони викладені на надрукованих бланках, однією рукою, є ідентичними слово в слово, в той час як мають бути викладені в довільній формі, або у формі питання-відповідь.

Заслухавши захисника особи, який притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

Протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 491854 від 28.06.2021 (а.с. 3);

Результатом тесту від 28.06.2021 спеціального технічного засобу Alcotest 6820, № ARRL-2589, результат тесту об 00:42 год. =0.4 проміле та об 00:57 год. =0.36 проміле (а.с. 1-2);

Поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 28.0.2021р (а.с. 4);

Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, будь-яких істотних порушень щодо проведення процедури огляду ОСОБА_1 та складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушення встановлено не було.

Жодного доказу на спростування вищенаведених доказів суду не надано.

Стосовно доводів захисника - адвоката Яковця Є.О. про те, що огляд на стан сп`яніння було проведено у неналежний спосіб, суд зазначає наступне.

Згідно статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, однак протоколом не передбачено необхідності зазначення пояснень таких свідків чи потерпілих.

Відповідно дочастини 3 статті 266Кодексу Українипро адміністративніправопорушення у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 погодився на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці, продуття прибору було проведено двічі, доказів про те, що ОСОБА_1 не був згоден з його результатами, суду не надано, а тому суддя приходить до висновку, що підстав для здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не було.

Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення (частина 4 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Оскільки підстав для здійснення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не було, тому посилання захисника на порушення процедури проведення огляду в цій частині на увагу не заслуговують.

Кірм того, прилад Drager Alcotest 3000 відповідає вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів згідно якого термін дії встановлено до 07.06.2023 року ( дата видання 11.06.2018 року). На підтвердження чого , на запит суду Роменським РВП надано Сертифікат перевірки типу, сертифікат відповідності забезпечення функціонування системи управління якістю під час виробництва та Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/7002 , яке є чинним до 05.10.2021 року. (а.с.23-27)

З огляду на зазначене, у зв`язку з повторною неявкою свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , незабезпечення їх явки стороною захисту та наявністю їх письмових пояснень, суддя не вбачає підстав для виклику цих свідків в третє. У судді не має сумнівів в тому, що результати тесту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 достовірні.

Щодо доводів захисника про застосування Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 р., яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 р. (надалі Конвенція), суддя зазначає наступне. Відповідно до п. 7 р. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України/МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, якщо показники після проведення тесту мають цифровий показник більше 0, 2 проміле алкоголю в крові, складається протокол.

Конвенцією про дорожній рух від 08.11.1968 р., яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 р., країнам учасникам рекомендовано нормативними актами встановити мінімальну межу вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння відповідно до норм міжнародного права: -0, 25 мг/л повітря та 0,50 т. чистого алкоголю на літр крові.

З огляду на те, що вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі становив більше норми визначеної Конвенцією, перевірка вмісту чистого алкоголю на літр крові законодавством України не передбачена, а ОСОБА_1 результати такого аналізу, не надано, то підстав для застосування Конвенції, суд не вбачає.

Крім того, відповідно до узагальнення судової практики у справах про адміністративні правопорушення, передбачених ст.130 КУпАП суддями місцевих судів Сумської області , яке було проведено Сумським апеляційним судом, закриття провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення у зв`язку з тим, що газоаналізатор зафіксував розмір проміле алкоголю у видихуваному правопорушником повітрі у незначному розмірі є сумнівним.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, відповідно до вимог статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки керував транспортнимзасобом встані алкогольногосп`яніння.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до довідки секретаря суду, ОСОБА_1 протягом року станом на 06.07.2021р. до адміністративної відповідальності не притягувався. Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія.

За змістом санкції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до водіїв застосовується адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо у транспортному засобі.

Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення,особу порушника,ступінь його вини,майновий стан та відсутність обставини,що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти адміністративне стягнення передбачене санкцією частини 1 статті 130 Кодексу Українипро адміністративніправопорушення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно статті 40-1 Кодексу Українипро адміністративніправопорушення та пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 33, 40-1, частиною 1 статті 130, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору на користь держави на рахунок: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ - 37993783), банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності на наступний день після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О.О.Євлах