Номер провадження: 33/813/1395/21
Головуючий у першій інстанції Борщов І.О.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

водія ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 - адвоката Рижук К.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою Вечерової Євгенії Миколаївни, в інтересах ОСОБА_2 , на постанову Київського районного суду м.Одеси від 04 жовтня 2021 року про закриття провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 , у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 04 жовтня 2021 року провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 13.03.2021 близько 08:37 год., керуючи автомобілем ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Люстдорфська дорога в м.Одесі напроти буд.50, в порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) перед початком руху та його зміною не врахував дорожньої обстановки, не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані інспектором поліції за ст.124 КУпАП.

Разом з тим, як було вказано вище, постановою Київського районного суду м.Одеси від 04 жовтня 2021 року провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 було закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 13.10.2021 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст.124 КУпАП та закрити провадження у справі за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, від заявника апеляційної скарги адвоката Вечерової Є.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з посиланням на те, що вона не може прийняти участь у справі через хворобу (а.с.131-133).

Адвокат Рижук К.В. і її довіритель ОСОБА_1 категорично заперечували проти відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що період непрацездатності адвоката Вечерової Є.М. закінчився 04.11.2021 року (а.с.135), у зв`язку з чим вона або безпосередньо ОСОБА_2 могли прийняти участь у розгляді даної адміністративної справи.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що всі учасники справи були належним чином повідомленими про час і місце судового засідання (а.с.127-130), а також строки розгляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачені ч.4 ст.294 КУпАП, апеляційний суд вирішив слухати дану адміністративну справу у відсутність ОСОБА_2 та його представника адвоката Вечерової Є.М.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що матеріали справи надійшли до Київського районного суду м.Одеси 16.09.2021 року, тобто після закінчення строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

За змістом п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом п.7 ч. 1 ст. 247 ЦПК України у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Тобто за змістом вказаної норми права, суд не зобов`язаний встановлювати обставини адміністративної справи, а зобов`язаний закрити провадження у справі.

Таким чином, правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Із положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

Виходячи зі змісту статті 38 КУпАП «Строки накладення адміністративного стягнення», таке стягнення накладається лише на винну особу. Відповідно, ця норма (можливість застосування строків накладення адміністративного стягнення) повинна застосовуватись лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні правопорушення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

З точки зору матеріального (сутнісного) підходу реабілітуючими визнаються обставини, за яких особа вважається непричетною до адміністративного правопорушення (у зв`язку із чим відновлюються її добре ім`я, репутація), а нереабілітуючими обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.

Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою/нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.

Крім того, стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати низку обставин, в тому числі чи винна особа в його вчиненні, чи ні.

Водночас, за змістом п.7 ч. 1 ст. 247 ЦПК України, суд не зобов`язаний встановлювати обставини адміністративної справи, а зобов`язаний закрити провадження у справі, про що вказано вище.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд погоджується з постановою Київського районного суду м.Одеси від 04 жовтня 2021 рокупро закриття провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням, передбаченого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вечерової Євгенії Миколаївни, в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 04 жовтня 2021 рокупро закриття провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 , у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 15.11.2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда