Провадження № 33/4820/60/21
Справа № 675/2221/20 Головуючий в 1-й інстанції Столковський В. І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2021 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , має на утриманні двох малолітніх дітей, працює охоронником групи охоронних об`єктів та публічної служби Ізяславського РВ УПО, рнокпп - НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на 1 (один) рік.

Стягнуто з нього на користь держави 420 грн 40 коп судового збору.

За постановою судді, 18 вересня 2020 року о 02 год 51 хв ОСОБА_1 у місті Ізяслав Хмельницької області на вулиці Б. Хмельницького керував автомобілем марки «ZAZ» моделі «11027», д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проведено у КНП «Ізяславська ЦРЛ». Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Ізяславського районного суду від 30 листопада 2020 року щодо нього, а провадження у справі закрити.

Уважав, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без всебічного дослідження усіх доказів та без надання їм належної оцінки.

Зазначав, що місцевий суд безпідставно і необґрунтовано розпочав провадження і виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення за наявності по тому самому факту щодо нього нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Посилався на те, що відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Крім того, посилався на те, що відповідно до п.8 ст.247 КУпАП наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту є обставиною за якою провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Крім того, не враховано положення ст.254 КУпАП, згідно якої протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Так, посилаючись на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №487025 від 20 листопада 2020 року, місцевий суд не звернув уваги, що цей протокол складений через два місяці після події та виявлення особи, що мала місце 18 вересня 2020 року, і не може бути доказом у справі.

На його думку, навіть якщо врахувати постанову від 14 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження №0000074 та притягнення його до адміністративної відповідальності, на яку посилається суд, то протокол серії ДПР18 №487025 від 20 листопада 2020 року складений з порушенням вимог ст.254 КУпАП, тобто через 6 днів після закриття кримінального провадження.

Крім того, місцевий суд поклав в основу свого рішення докази, які не були долучені поліцейськими до матеріалів даної адміністративної справи, а саме відеофайли запису нагрудної камери поліцейського від 18 вересня 2020 року, чим фактично виступив стороною обвинувачення, порушивши при цьому вимоги ст.251 КУпАП, згідно якої обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Також не було додержано приписів Інструкції №1452/735 при огляді на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я 18 вересня 2020 року, оскільки в лікарні особа, яка не представилась, провела огляд без дослідження біологічного середовища, а лише невідомим приладом шляхом видихання, в якому вже був вставлений мундштук без його присутності і який безпосередньо перед оглядом не розпаковувався. У матеріалах справи відсутній сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу даного приладу.

Відповідно до п.22 Інструкції №1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Також зазначав, що місцевий суд, мотивуючи своє рішення, посилався на показники, Драгер - 1,22 проміле, через 20 хв. - 1,33 проміле, що містяться в висновку щодо результатів медичного огляду від 18 вересня 2020 року, проте звідки взявся ще один показник «через 20 хв. - 1,33 проміле» невідомо, оскільки огляд проводився тільки один раз.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце даного судового розгляду. У судове засідання не з`явився, не подавав клопотання про відкладення розгляду справу, що не перешкоджає її розгляду в його відсутності відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення дотримався.

Так, відповідно до п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 487025 від 20 листопада 2020 року;

- постановою інспектора сектору дізнання Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Лисюка А.О. від 16 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження №0000074 від 14 листопада 2020 року у зв`язку з набранням чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 вересня 2020 року №68;

- відеозаписом з місця події.

Згідно з п.п.6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Уважаю, що місцевий суд дав належну правову оцінку доказам і дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У ході перегляду справи апеляційною інстанцією не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився з дотриманням норм закону та підтверджений висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 вересня 2020 року за № 68.

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 18 вересня 2020 року о 02 год 51 хв у місті Ізяслав на вулиці Б. Хмельницького, підтверджується відеозаписом, який доданий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль ОСОБА_1 , оскільки у нього не світився лівий габарит, та після спілкування з ним запропонували пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, на що ОСОБА_1 дав згоду пройти такий огляд у лікарні.

Указане також стверджується поясненнями ОСОБА_1 у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.256 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставини, на які було звернуто увагу в апеляційній скарзі, не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 та кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 487025 від 20 листопада 2020 року відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не встановлено.

Переконливих доводів у апеляційній скарзі чи в судовому засіданні апеляційного суду, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови не наведено.

Підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.8 ч.1 ст.247 КУпАП відсутні.

Адміністративне стягнення накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі не має.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.