Справа № 595/1806/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області на:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 листопада 2020 року о 13.04 год. в с.Палагичі по вул. Центральна, 30 Тлумацького району Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21214», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння шкіри обличчя. Пройти огляд на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Належно повідомлений ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився.

Під час розгляду справи захисник ОСОБА_1 адвокат Пасічник А.З. вважає, що справу слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки зазначені в протоколі обставини не відповідають фактичним обставинам справи. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 допустив порушення хоча б одного пункту ПДР України, які стали причиною його зупинки та докази того, якою була причина його зупинки.

Письмові пояснення свідків записані власноручно працівниками поліції на наперед заготовлених бланках та містять відомості, що не відповідають дійсності, а саме обставини щодо проходження огляду на місці. Працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення допущено ряд порушень та доказів вини ОСОБА_1 в їх сукупності є недостатньо для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення захисника Вівчарука адвоката Пасічника А.З., вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, щовина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена зібраними по справі доказами.

Так, за даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №460401 від 22 листопада 2020 року та доданих до нього матеріалів слідує, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено присутність двох свідків на місці події, а саме під час того, як ОСОБА_1 поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, від чого той відмовився, а також пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я, від якого ОСОБА_1 теж відмовився.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 викликались за клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Пасічника А.З., однак в судове засідання не з`явилися, а тому суд відповідно до приписів ст. 251 КУпАП досліджує та оцінює надані свідками письмові показання.

У наявних в матеріалах справи письмових поясненнях від 22 листопада 2020 року свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили обставини, які зазначені в протоколі, зокрема те що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився пройти у визначеному законом порядку перевірку для визначення стану сп`яніння на місці зупинки.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю узгоджуються з іншими доказами по справі, в тому числі й із оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, з якого чітко видно присутність двох свідків під час того, як ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, від чого той відмовився, а тому суд вважає, що дані письмові пояснення є належним і допустимим доказом по справі.

Як зазначено в абзаці другому п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності, що в даному випадку було виконано.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена також наступними доказами.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою технічного приладу, алкотестер 6810 «Драгер» відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння шкіри обличчя.

За даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з проставленою у ньому датою направлення 22 листопада 2020 року, ОСОБА_1 направлено на огляд у ОНД м.Івано-Франківськ у зв`язку з виявленням поліцейським у водія ознак сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння шкіри обличчя. ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився.

Згідно рапорту поліцейського СРПП №2 Тлумацького ВП Кітури А.С. від 22 листопада 2020 року на ім`я начальника Тлумацького ВП, такий доповів про те, що ним, спільно з інспектором СРПП №2 Тлумацького ВП Павлюком В. під час патрулювання с.Палагичі Тлумацького району Івано-Франківської області, було виявлено та зупинено т/з ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Миколаївка Бучацького району Тернопільської області, який керував автомобілем та не був пристебнутий ременем безпеки. Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

З приводу тверджень захисника про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_4 правомірно був зупинений працівниками поліції слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з положеннями ст.31 Закону України «Про дорожній рух» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких перевірка документів, опитування особи, зупинення транспортного засобу.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР ) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.4 ПДР на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону № 580-У111 поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3464523, винесеної 22 листопада 2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, керував транспортним засобом марки «ВАЗ21214», номерний знак НОМЕР_1 , не був пристебнутий ременем безпеки, за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про оскарження вищенаведеної постанови, ОСОБА_1 та його захисником суду не надано, а тому така підтверджує той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ21214», номерний знак НОМЕР_1 . Крім того, такий не заперечував факту керування і під час спілкування з працівниками поліції, що встановлено з долученого до матеріалів справи відеозапису.

Крім того, на виконання вимоги, передбаченої ч.1 ст.266 КУпАП, ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом, автомобіль доставлено на арешт майданчик в м. Тисмениця Івано-Франківської області, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №460401.

Відповідно до п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.7«а» ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Під час розгляду справи достовірно встановлено, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі дату та час в с.Палагичі по вул. Центральна, 30 Тлумацького району Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21214», номерний знак НОМЕР_1 , і на пропозицію поліцейського пройти у встановленому законом порядку, передбаченому ст.266 КУпАП, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Аналізуючи досліджені під час розгляду справи докази вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення слід врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, а тому необхідно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі ч.1 ст.130 КУпАП та керуючись ст.ст.40-1, 9, 33, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Бучацький районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик