Справа № 163/867/21 Провадження № 33/802/737/21 Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
Категорія: ст.472 МК України Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Микулика В.М. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 16 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 14767 (чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят сім) гривень 51 коп. з конфіскацією у власність держави майна: «комутатор марки Arista-7010T в кількості 2 шт.», стягнуті з ОСОБА_1 на користь Волинської митниці Держмитслужби 288,38 гривень витрат у справі за зберігання товарів та на користь держави 454 гривні судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 17.03.2021 він, прямуючи з Німеччини в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці водієм автомобіля "Мерседес", номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , не задекларував за встановленою формою «комутатор марки Arista-7010T в кількості 2 шт.» загальною вартістю 448 Євро, згідно інвойса №2021/02-05GN від 05.02.2021, що становить 14767,51 гривень, що знаходились в багажному відділенні автомобіля разом із іншими задекларованими товарами і були виявлені під час митного контролю, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови і постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_1 ст.22 КУпАП та обмежитися усним зауваженням.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.

У поданій апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, жодним чином не обґрунтовуючи поважність причин такого пропуску. Лише зазначаючи предмет оскарження, вказує, що копію постанови отримав 24.09.2021.

Однак, такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови.

16.09.2021 під час розгляду справи у Любомльському районному суді Волинської області ОСОБА_1 та його захисник Микулик В.М. присутні не були.

У постанові вказано: «На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання про повне визнання своєї вини, просив звільнити від адміністративної відповідальності на підставі малозначності правопорушення. Його захисник на розгляд справи не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань щодо суті протоколу та процедури його розгляду не подав.» (а.с.57, абз.4-5).

З огляду на наведене, ОСОБА_1 та його захисник Микулик В.М. належним чином та завчасно повідомлялися про час, дату та місце судового розгляду у суді першої інстанції.

Дана обставина повністю стверджується наявною у матеріалах справи розпискою, відповідно до якої розгляд справи був відкладений на 10 год 00 хв 16.09.2021, та яка містить власноручні підписи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника (а.с.50).

Разом з тим, апеляційну скаргу захисник Микулик В.М. подав лише 01.10.2021, що стверджується штемпелем «Укрпошти» на конверті, доданому до апеляційної скарги, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, який для нього збіг 27.09.2021.

Отже, апелянт пропустив строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст.294 КУпАП, жодним чином не обґрунтовуючи поважність причин такого пропуску.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приписами ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Підсумовуючи наведені обставини та положення ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно відмовити у задоволенні клопотання захисника Микулика В.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 16 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника Микулика В.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 16 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов