ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4902/20 Номер провадження 33/814/34/21Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю особи , яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Литовченка Р.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Октябрьського районного суду м. Полтава від 07 липня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села В.Лепетиха Херсонської області , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , пенсіонера,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Октябрьського районного суду м. Полтава від 07 липня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 7 (семи) неоподаткованих мінімуми доходів громадян , що становить 119,00 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн.00 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 31 травня 2020 року , о 19-05 годин, перебуваючи на третьому поверсі другого під`їзду, що по вул. Котляревського, 8 в м. Полтаві , висловлювався нецензурною лайкою на адресу сусіда ОСОБА_3 , бив дерев`яною палицею по вікну в під»/їзді , намагаючись його пошкодити та замахувався цією ж палицею на ОСОБА_3 , намгаючись того залякати та вдарити, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду адвокат Литовченко Р.В. діючи в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

В обгрунтування доводів апеляції вказує , що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права , судом невірно застосовано матеріальні норми , що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування обставин справи.

Зазначає , що між сторонами , а саме між ним та свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 існують неприязні стосунки , а тому за таких обставин виключається наявність в його діях ознак хуліганства. Свідки по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили йому тілесні ушкодження і за цим фактом відкрите кримінальне провадження за ст.125 ч.1 КК України.

Вказує також , що суд залишив без перевірки докази невинуватості ОСОБА_1 , чим порушив його права і в тому числі право на захист.

Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні

В перших судових засіданнях адвокат Литовченко Р.В. та ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити. В подальшому адвокат Литовченко Р.В. участі у справі не приймав. В останньому судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити. Навів додаткові обґрунтування щодо доводів апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши адвоката та особу , яка притягається до адміністративної відповідальності , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення , допитавши свідків , перевіривши доводи апеляційної скарги , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП судове рішення переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, суддя послався на дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Навівши зазначене обгрунтування суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.

Проте апеляційний суд не може погодитись із вказаним висновком судді місцевого суду.

Натомість доводи апеляційної скарги адвоката Литовченка В.М. щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є обгрунтованими.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд виходить з такого.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії , що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» дрібне хуліганство - це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка вчиняє таке правопорушення, усвідомлює, що своїми діями порушує громадський порядок і спокій громадян, та бажає чи свідомо припускає прояв неповаги до суспільства.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Апеляційним судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і іншими мешканцями будинку в АДРЕСА_2 , існують тривалі неприязні відносини щодо правил поведінки в будинку.

Вказаний факт підтверджують як ОСОБА_1 так і ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Підтримуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 заперечував факт висловлювання нецензурною лайкою.

Всі обставини поведінки ОСОБА_1 , як вони були встановлені суддею, не свідчать про його прагнення показати зневагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб , протиставити себе іншим громадянам, а тому не утворює суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП.

Не змінюють вказаних обставин і показання свідків, що були допитані як суддею суду першої інстанції так і апеляційним судом.

Оцінюючи докази у справі , які були встановлені і дослідженні під час судового розгляду, апеляційний суд виходить із стандарту доведення вини поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинене і особа є винною у його вчиненні .

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Апеляційний суд не може погодитись із тим, що матеріалами провадження вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що свідки сторони обвинувачення, на показання яких послався суддя і які фактично є єдиними доказами вини ОСОБА_1 , є стороною конфлікту, який тривалий час існує і який є предметом судового розгляду.

Отже показання вказаних свідків, на переконання апеляційного суду, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 .

З огляду на наведене апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, поза розумним сумнівом, не доведена.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247 ч.1 , 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Литовченка Р.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити;

Постанову судді Октябрьського районного суду м. Полтава від 07 липня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП - скасувати;

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду А.О.Рябішин