Номер провадження: 33/813/848/21
Номер справи місцевого суду: 493/391/21
Головуючий у першій інстанції Мясківська І.М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю:

секретаря Хухрова С.В.,

представника правопорушника ОСОБА_1 - Тарановського В.Ю.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Балтського районного суду Одеської області від 25 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 ,до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Відповідно до постанови суду, 11.03.2021 року о 00:00 годин в м. Балта Одеської області по вул.. Любомирській водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Honda-Civic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився лікарем у медичній установі КП «Балтська багатопрофільна лікарня» за адресою: м. Балта Одеської області, вул. Ломоносова, 181.

11.03.2021 року об 01 годині 55 хвилин працівниками поліції СРПП відділення поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 094114 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 04.06.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи достатньо доказів того, що в діях правопорушника ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, суд в оскаржуваній постанові вказав, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому діянні підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 094114 від 11.03.2021 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначені всі необхідні данні та викладено обставини справи;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 11.03.2021 року виданого КП «Балтська багатопрофільна лікарня», згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

відеозаписом з нагрудної камери поліцейського від 11.03.2021 року, з якого вбачається, що в м. Балта Одеської області по вул. Любомирська біля магазину «Копійка», співробітниками поліції за порушення ПДР, а саме п.п. 2.9.в. був зупинений автомобіль марки Honda-Civic, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП у співробітника поліції виникли підозри щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Під час проведення огляду на стан сп`яніння в КП «Балтська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що протягом дня вживав чотири пляшки слабоалкогольного напою «Ром кола». У телефонній розмові ОСОБА_1 повідомляв якусь особу, що випив та шукає тверезого водія, який би міг забрати транспортний засіб.

Суд також в якості доказів поклав в основу постанови показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

Таким чином, на думку суду ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Так, матеріали справи не мають жодних доказів того, що на місці зупинки транспортного засобу Honda-Civic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , працівники поліції пропонували йому пройти перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом України.

В даному випадку доводи заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він наполягав на проведенні перевірки на сан сп`яніння на місці зупинки, однак його ніхто не слухав і повезли в медичний заклад для проходження цієї перевірки, матеріалами справи не спростовані.

Вищевказані дії працівників поліції суперечать вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Зокрема, пунктами 1, 2, 3, 6, 7 ч.1 Інструкції передбачено, що огляд проводиться поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України на місті зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України, огляд на стан сп`яніння проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду.

Тобто, згідно вказаної Інструкції, проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я передбачено лише у випадку коли особа відмовиться від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або якщо вона не згодна з його результатами.

З цих підстав слід зазначити, що ОСОБА_1 не відноситься до категорії осіб, щодо яких вищевказаними нормативними актами передбачені підстави для проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки доказів того, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, матеріали справи не містять.

Таким чином слід дійти висновку про те, що відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

І лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними (п. 22 розділу 3 Інструкції).

Більше того, згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином Одеський апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги, що наявний у матеріалах справи медичний висновок про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, є не належним і не допустимим доказом у справі, так як у відповідності до п.22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та ч.5 ст.266 КУпАП, він вважається недійсним.

Крім того, медичний висновок, який мається в матеріалах справи (а.с.4), щодо результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не містить відомостей про технічний засіб, за допомогою якого визначалася наявність/відсутність у його організмі алкоголю, не містить кількість проміле, тощо.

Всупереч вимог пунктів 3, 9 вказаної вище Інструкції, матеріали справи також не містили ні відомостей про сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, дозволених МОЗ України, який використовувався медичним працівником при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, ні відомостей про те що лікар, який проводив цей огляд пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством та має допуск (право) проводити такі дослідження.

Лише на вмотивовану постанову суду копії зазначених документів були надіслані до суду апеляційної інстанції з КП «Балтська багатопрофільна лікарня» Балтської МР Одеської області (а.с.80-82, 87-91).

Проте, апеляційний суд зазначає, що вищевказана відповідь КП «Балтська багатопрофільна лікарня» Балтської МР Одеської області і додані до не копії документів, жодним чином не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про неналежні докази у справі, якими також є вказані документи.

Апеляційний суд зазначає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Що стосується свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які поліцейським зазначені у протоколі у якості таких, то матеріали справи взагалі не містять їх пояснень, а спроби суду викликати їх для допиту в судовому засіданні як свідків по обставинам даної справи, виявилися марними, при цьому із пояснень свідка поліцейського ОСОБА_2 свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були залучені ним уже після завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення для того, щоб засвідчити факт відмови ОСОБА_1 від підписання протоколу.

Матеріали справи не мають жодних доказів того, що вказані свідки можуть підтвердити факт відмови ОСОБА_1 від проходження перевірки на стан сп`яніння на місці зупинки.

Крім викладеного, апеляційний суд зазначає, що вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд в резолютивній частині постанови вказав про позбавлення його права керування транспортним засобом, в той час як санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає позбавлення права керування транспортними засобами, а не одним транспортним засобом, марку якого в такому випадку мав зазначити суд.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення не ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з порушенням вимог матеріального права, а томуапеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, оскаржувану постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати і прийняти постанову, якою адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Балтського районного суду Одеської області від 25 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України проадміністративні правопорушення, скасувати і прийняти постанову, якою адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 10.08.2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду (підпис) С.М. Сегеда