Справа № 598/1177/21
провадження № 3/598/597/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2021 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Гудима І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Збаражі матеріали, які надійшли з відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, що працює юрисконсультом ДНЗ ТПК ПВФП м.Збараж, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ч.2 ст.173-2 КпАП України,-

в с т а н о в и в :

До провадження Збаразького районного суду надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №060422 від 19 червня 2021 року ОСОБА_1 19 червня 2021 року приблизно о 18 годині 00 хвилини перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_2 в одній із кімнат житловому будинку, що в АДРЕСА_3 , вчинила повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , а саме ображала нецензурними словами та погрожувала йому фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода його психічному чи фізичному здоров`ю.

Свою вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнала і пояснила, що 19 червня 2021 року приблизно о 18 годині 00 хвилин вона дійсно перебувала за місцем проживання бувшого її чоловіка ОСОБА_2 в квартирі житловому будинку, що в АДРЕСА_3 , з метою зустрічі із своїм неповнолітнім сином. При цьому, адміністративного правопорушення, яке їй інкримінують, вона не вчиняла, бувшого чоловіка ОСОБА_2 не ображала, нецензурною лайкою на адресу останнього не висловлювалася. При цьому, не заперечила, що між нею та чоловіком виникла суперечка з приводу методів виховання сина.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що його колишня дружина ОСОБА_2 19 червня 2021 року приблизно о 18 годині, перебуваючи у житловій квартирі за місцем його проживання, що в АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, ображала його нецензурними словами та погрожувала йому фізичною розправою.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши докази по справі вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення виходячи із наступного.

У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Враховуючи викладене, в справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, в якості доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КпАП України, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано: вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №060422 від 19.06.2021 року; письмове пояснення ОСОБА_2 , який є потерпілим; копію постанови Збаразького районного суду Тернопільської області від 23.07.2020 року.

По суті єдиним доказом на підтвердження скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке їй інкримінується, є покази потерпілого - її колишнього чоловіка ОСОБА_2 , з яким вона перебуває у неприязних відносинах з приводу виховання їх спільного сина, а тому вважаю, що вказані покази потерпілого слід оцінити критично.

Разом з тим, в ході судового засідання не здобуто інших доказів об`єктивного характеру, які б спростовували покази ОСОБА_1 , які дані нею в судовому засіданні, та підтверджували б скоєння останньою вищевказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши надані матеріали, враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, суд вважає, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КпАП України, як за ознаками вчинення повторного протягом року, після накладення адміністративного стягнення, домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких дій психологічного характеру (погрози, образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, слід відмовити, а справу провадженням закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч.2 ст.173-2, п.1 ч.1 ст.247, ст.284, ст.294 КпАП України,-

п о с т а н о в и в :

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КпАП України відмовити, а дану справу провадженням закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ І. В. ГУДИМА