Справа № 464/2143/21 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 33/811/595/21 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою адвоката Юнко М.В. на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 09 квітня 2021 року,

встановив :

Постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 09.04.2021

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 454,00 грн. судового збору

ОСОБА_3 визнано винуватим у тому, що він 20.03.2021 о 21.35 год. на вул.Стрийська, 150 у м. Львові, керував автомобілем марки «Porsche», р.н. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді адвокат Юнко М.В., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити. Вважає, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення. Судом першої інстанції не звернуто увагу на ряд фактів у справі.

Апелянт покликається, що протокол не відповідає затвердженій формі що унеможливлює його ідентифікацію, як офіційного документу. Бланк акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння теж не відповідає вимогам Інструкції. Таким чином дані документи є недопустимим доказом у справі.

Зазначає, в проколі вказано документ, який посвідчує особу - посвідчення водія із зазначенням серії та номеру, але не вказано, яким органом видано дане посвідчення. Крім того з відеозапису вбачається, що працівники поліції права водію за ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції не роз`яснили. Огляд водія проведено за допомогою технічного засобу «Драгер» Алкотест 6820, який не є спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, є несертифікованим, що відповідно до вимог Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1413/27858 та положень ч. 2 ст. 166 КУпАП, унеможливлює використання цього приладу працівниками поліції. Крім того, у порушення Інструкції, ОСОБА_1 не було вручено примірника акту огляду чи направлення на огляд, що також є порушенням його прав.

Апелянт наголошує, що відеозапис був не безперервним, а тому деякі моменти спілкування водія та працівників поліції упущені.

Апелянт - адвокат Юнко М.В. надіслала клопотання про здійснення розгляду справи за її та довірителя відсутності, апеляційну скаргу просили задовольнити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованості постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 склад правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 197845 від 20.03.2021, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення (а.с.2);

- тестуванням на алкоголь, проведеним за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» від 20.03.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (Е 1, 24‰);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 поставив свій підпис;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які засвідчили факт проходження особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, огляду на стан алкогольного сп`яніння такого огляду;

-відеозаписами з реєстраторів інспекторів патрульної поліції.

Покликання апелянта на невідповідність рішення першої інстанції вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи через неправильність оформлення документів, є безпідставними й суд їх до уваги не бере. Суддею першої інстанції досліджено наявні в справі докази, яким суддя надав належну оцінку та навів їх у своєму рішенні.

У суді апеляційної інстанції було оглянуто матеріали справи та встановлено, що вимоги зазначені в апеляційній скарзі щодо приладу «Драгер» н відповідає дійсності.

Слід наголосити, що наказом Держлікслужби № 1529 від 29.12.2014 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в п.43 вказано також газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.

Крім того, газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01.09.2014 та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію № 14455/2014 внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України безстроково.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Щодо неправомірності дій працівників поліції при оформленні протоколу, то це було предметом розгляду в суді першої інстанції.

Таким чино, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Щодо стягнення, то воно накладене судом відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху враховано характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу адвоката Юнко Марії Василівни - залишити без задоволення.

Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 09 квітня 2021 року, в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена