Справа № 692/696/21
Провадження № 3/692/417/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року смт. Драбів

Суддя Драбівського районного суду Черкаської області Левченко Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли від ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 362880 від 15.07.2021р., ОСОБА_1 12.07.2021р. о 16 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , неналежним чином виконував обов`язки щодо виховання та утримання своїх неповнолітніх дітей, а саме перебував в нетверезому стані, діти недоглянуті, брудні, в домоволодінні безлад, їсти не наварено, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом, про причини неявки суд не попередив, заяв та клопотань справи до суду не надсилав.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, зокрема Рішення від 03.04.2008р. справа "Пономарьов проти України", сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, а тому враховуючи вказані обставини, суд вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак, матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог чинного законодавства.

Згідно фабули правопорушення, сформованої у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 362880 від 15.07.2021р. ОСОБА_1 неналежним чином виконував батьківські обов`язки шляхом перебування в нетверезому стані, діти недоглянуті, брудні, в домоволодінні безлад, їсти не наварено.

На підтвердження вини ОСОБА_1 додано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 362880 від 15.07.2021р., довідку за результатами розгляду матеріалів за анонімним повідомленням та повідомленням ОСОБА_2 , рапорт помічника чергового ОСОБА_3 від 12.07.2021р. письмові пояснення ОСОБА_1 від 15.07.2021р., копію письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_4 від 15.07.2021р., письмові пояснення ОСОБА_2 від 16.07.2021р. та характеристику сільської ради на гр. ОСОБА_1 .

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Сам факт перебування по місцю проживання в нетверезому стані не створює адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, окрім того огляд особи щодо перебування її у стані алкогольного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку не проводився, даний факт іншими доказами, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, не підтверджується. Оскільки в письмових поясненнях ОСОБА_1 точний час вживання ним алкогольних напоїв та перебування в стані сп`яніння не зазначено, то це не дає можливості достовірно встановити обставини перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 15.07.2021р. до поліції 12.07. 2021р. звернувся анонім з приводу неналежного виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків. ОСОБА_1 свої батьківські обов`язки виконує один, працює неофіційно, дітей залишає вдома, годує їх, хоча час від часу й зловживає алкогольними напоями, на фоні чого можуть статися непорозуміння. Хто телефонував на лінію «102» він не знає, алкогольні напої вживав разом з матір`ю в свято «Петра і Павла», на час приїзду соціальних служб був в нетверезому стані, діти були на подвір`ї.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення копія письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_4 від 15.07.2021р., письмові пояснення ОСОБА_2 від 16.07.2021р. не вказують на будь-які обставини подій в АДРЕСА_1 , 12.07.2021р. о 16:30 год., що ставляться в вину ОСОБА_1 , а тому не можуть бути взяті до уваги судом.

Суд оцінює критично відомості в довідці за результатами розгляду матеріалів за анонімним повідомленням та повідомленням ОСОБА_2 від 19.07.2021р., оскільки частина відомостей за 12.07.2021р. стосується виключно повідомлення невідомої особи, що надійшло до поліції, а інша частина відомостей подій, що мали місце 14.07.2021р. та 15.07.2021р. і не описані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 362880 від 15.07.2021р., яким визначено межу розгляду даної справи.

Також жодним доказом не підтверджено те, що ОСОБА_1 не займався вихованням дітей на вказані у протоколі про адміністративне правопорушення дату та час, як і незадовільний стан дітей та відсутність їжі станом на 12.07.2021р. о 16 год. 30 хв. в с. Безбородьки.

Факт неналежного виконання батьківських обов`язків, вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшов свого підтвердження під час дослідження у судовому засіданні, оскільки не підкріплений належними доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про свідків та потерпілих.

Матеріали справи не містять пояснень дітей, по відношенню до яких невиконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання ставиться в вину ОСОБА_1 та відсутній будь-який акт обстеження житлово-побутових умов проживання дітей станом на вказані в протоколі дату та час.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином матеріали справи про адміністративне правопорушення, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 у інкриміновану йому діянні та наявності у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 184, ст. 247, ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.О. Левченко