ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/473/21 Справа № 705/2429/21 Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАПГоловуючий у І інстанції Орендарчук М. П. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Задояного Ю.В., прокурора Гречаника Р.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 09 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда ІІ групи, працюючого державним кадастровим реєстратором відділу у Христинівському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Постановою Христинівського районного суду Черкаської області від 09 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, з протоколу про адміністративне правопорушення №202/2021 від 27.05.2021, складеного оперуповноваженим УСР НПУ в Черкаській області вбачається, що ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, у порушення вимог ч.1 ст.45, п.5-1 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», подав несвоєчасно щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави за 2020 рік, а саме лише 05.04.2021, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Христинівського районного суду Черкаської області від 09 вересня 2021 року, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що 24.03.2021 він подав декларацію про свій фінансовий стан, однак виявилося, що додав лише її чернетку. Про те, що декларації не видно, йому стало відомо 05.04.2021 з повідомлення керівництва ГУ Держгеокадастру.

Вважає, що дана обставина сталася через поважні, на його думку, причини, так як 02.03.2021 у його сім`ї народилася дитина, тоді як дружина погано себе почувала і він вимушений був сам доглядати за дитиною, допомагати дружині та працювати виконувати посадові обов`язки в повному обсязі.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що на час розгляду справи він вже був звільнений з роботи.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Задояного Ю.В. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, прокурора Гречаника Р.І. про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови отримав 04.10.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тоді як апеляційна скарга ним направлена поштовим відправленням 15.10.2021, з чого слідує, що апелянтом не пропущений строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Згідно ч.2 ст.7 та ст.245, ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

На переконання апеляційного суд, суд першої інстанції в повному обсязі не дотримався вимог ст.ст.245, 252 КУпАП, що потягло прийняття помилкового рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №202/2021 від 27.05.2021, складений оперуповноваженим УСР НПУ в Черкаській області, ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, у порушення вимог ч.1 ст.45, п.5-1 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», подав несвоєчасно щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави за 2020 рік, а саме лише 05.04.2021, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Із таким висновком погодився і суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Однак з даними висновками місцевого суду апеляційний суд не погоджується.

Відповідно диспозиції ч.1 ст.172-6 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приписами статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону передбачено його розповсюдження на державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, у тому числі за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В свою чергу, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання без поважних причин декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Крім того, згідно з п.2 роз`яснень Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, і наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 (справа №1-27/2010).

Із матеріалів справи вбачається, що з 30.12.2016 ОСОБА_1 працював на посаді державного кадастрового реєстратора відділу у Христинвському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області.

05.04.2021 ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2020 рік, хоча граничний термін подачі такої декларації законом визначено до 00 год. 00 хв. 01.04.2021.

В свою чергу, як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вказував, що 24.03.2021 він сформував та подав декларацію про свій фінансовий стан.

Факт заповнення ОСОБА_1 декларації також підтверджується послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (а.с.34).

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що у ОСОБА_1 відсутній прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, оскільки останній завчасно сформував декларацію.

Положеннями ст.10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вважаю, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є безпідставним та необґрунтованим. В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 , відсутні будь-які дані про форму вини, в даному випадку - наявність умислу.

Прокурором в судовому засіданні, як суду першої інстанції, так і апеляційного суду, не надано жодних доказів на підтвердження умислу ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.176-2 КУпАП, що свідчить про обґрунтованість апеляційної скарги в цій частині і виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв`язку з вищевикладеним, вважаю, що постанова місцевого суду щодо ОСОБА_1 є необґрунтованою, прийнятою з істотними порушеннями вимог КУпАП, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закриттю відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Христинівського районного суду Черкаської області від 09 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба