Справа № 451/1193/19 Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 33/811/1067/19 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 30 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, не інвалід, проживаючого в АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 25.07.2019 року, о 08 год. 00 хв., в с.Павлів, керуючи мотоциклом SHINERAY, н/з НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі на перехресті нерівнозначних доріг, не надав переваги в русі а/м Мерседес 124, н/з НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, просить постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 30 вересня 2019 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом допущено порушення норм матеріального і процесуального права під час вирішення справи та прийняття оскаржуваного рішення.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №320267 від 30.08.2019 року не відповідає вимогам закону. Так в графі «свідки чи потерпілі» зазначеного протоколу не зазначено відомостей про водія транспортного засобу Мерседес 124, н/з НОМЕР_2 , за участі якого відбулася дорожньо-транспортна пригода.

ОСОБА_1 зазначає, що своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП він не визнає, та суд не викликав у судове засідання безпосереднього учасник пригоди ОСОБА_2 та не допитав такого щодо обставин справи.

Вказує, що суд у своєму рішенні послався на письмові пояснення ОСОБА_2 , хоча такі є не належним доказом правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вказана особа у судовому засіданні не допитувалась та не попереджалась про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому зазначені пояснення не можуть бути беззаперечним доказом вчинення апелянтом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Звертає увагу, що судом першої інстанції в якості свідка був допитаний ОСОБА_3 , який є працівником Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області і слідчим, який здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні про спричинення апелянту середньої тяжкості тілесних ушкоджень в результаті ДТП, що мала місце за участі апелянта 25.07.2019.

Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №320267 від 30.08.2019 року є недопустимим та неналежним доказом причетності апелянта до адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційний розгляд неодноразово було призначено та відкладено у зв`язку із поданням сторонами клопотань про відкладення розгляду справи, зокрема на 10.07.2020, 19.08.2020, 11.09.2020, 30.09.2020, 23.10.2020, 27.11.2020, 18.12.2020, судом скеровувались повістки про розгляд справи, однак ні ОСОБА_2 ні його представник Мидзка Р.В. будучи повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з`явилися в суд для участі в розгляді справи та про причини неявки суду не повідомили і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Крім того, від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Мулявки О.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи призначене на 27.01.2021.

Так, практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У зв`язку з цим суд вважає, що наведена поведінка учасників процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Відповідно ж до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника та його захисника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів та з`ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Разом з тим, приймаючи рішення у даній справі, суддя районного суду у повному обсязі наведених вимог закону не дотримався з огляду на таке.

Ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП становить обов`язкову наявність всіх її складових, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачений «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженою Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі Інструкція).

За приписами абз. 2 п.5 Розділу І Інструкції поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема передбачені статтею 124 КУпАП.

Згідно з п.п.1, п.4 Розділу VIII Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються, зокрема схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський.

Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, за які передбачена адміністративна відповідальність, відтак такий та його невід`ємні складові повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного проступку.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак вказаним приписам Інструкції та КУпАП протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відповідає.

Виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та один із засобів доказування у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №320267 від 30.08.2019 року (а.с.1) вбачається те, що ОСОБА_1 25.07.2019 року, о 08 год. 00 хв., в с.Павлів, керуючи мотоциклом SHINERAY, н/з НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі на перехресті нерівнозначних доріг, не надав переваги в русі а/м Мерседес 124, н/з НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Таким чином, протокол серії БД №320267 від 30.08.2019 року не містить місця вчинення правопорушення, зокрема вулиці населеного пункту та області, прізвищ та адрес свідків і потерпілих. Крім того у вказаному протоколі не розкрито суті адміністративного правопорушення, зокрема не зазначено чи відбулося зіткнення вказаних у протоколі транспортних засобів та чи спричинено даним транспортним засобам технічні пошкодження.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було прийнято працівниками поліції без належного оформлення схеми місця ДТП, з`ясування фактичних обставин справи і механізму вчинення даної дорожньо-транспортної пригоди. Так, схема місця ДТП не містить місця зіткнення транспортних засобів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, в ній міститься лише формальна констатація змісту протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: « ОСОБА_1 25.07.2019 року, о 08 год. 00 хв., в с.Павлів, керуючи мотоциклом SHINERAY, н/з НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі на перехресті нерівнозначних доріг, не надав переваги в русі а/м Мерседес 124, н/з НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП».

Крім того, суд першої інстанції, розглядаючи справу відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та приймаючи рішення про визнання ОСОБА_1 винним у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, явно вийшов за межі складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №320267 від 30.08.2019 року, тим самим допустив необґрунтоване погіршення становища ОСОБА_1 , тобто суд першої інстанції за власною ініціативою встановив ті факти, які повинні встановлюватися протоколом про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п.4 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №320267 від 30.08.2019 року (а.с.1), не відображають усіх ознак складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, при цьому суд позбавлений права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, у сторону погіршення становища особи, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу поставленого йому у вину адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а постанова судді Радехівського районного суду Львівської області від 30 вересня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 30 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк