Справа № 187/1391/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 листопада 2021 року смт Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Говоруха В.О., розглянувши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, що надійшли із відділення поліції № 10 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, складеного відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за участі ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сафронова О.С., -

В С Т А Н О В И В:

02.09.2021 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 15.08.2021 серії ААБ № 009864: 15.08.2021 о 05 год. 38 хв. в с. Єлизаветівка по вул. Котеджна водій ОСОБА_1 керував автомобілем Опель-Вектра н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду для визначення ступеню сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків.

Вказані дії ОСОБА_1 , правоохоронними органами кваліфіковано як порушення останнім вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував факт правопорушення пояснивши, що автомобілем в стані сп`яніння він не керував. Так, 15.08.2021 близько 05 год. 30 хв. за кермом його автомобіля перебувала його дружина ОСОБА_2 оскільки він, дійсно, напередодні вживав спиртне. Під час руху, їх відповідним жестом, зупинила невідома жінка. Коли вони зупинилися, до них підійшла група чоловіків, які перебували в стані алкогольного сп`яніння та вчинили сварку. Вказані чоловіки висловлюючи свої погрози говорили, що повідомлять поліцію, що ніби-то саме він ОСОБА_1 керував автомобілем. Після приїзду працівників поліції, він повідомив їх, що за кермом автомобіля перебувала ОСОБА_2 , однак працівники поліції відмовилися взяти в неї пояснення посилаючись на покази свідків, які їх викликали. Працівники поліції, запропонували пройти йому огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовився так як автомобілем не керував. Далі на нього було складено адмінпротокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суд виходить з наступного:

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За загальними положеннями адміністративного права, особа вважається винуватою у скоєнні правопорушення за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.07.2019 р. у справі № 216/5226/16-а (2-а/216/33/17), притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17, адміністративне провадження № К/9901/3839/17 (ЄДРСРУ № 82707106).

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Судом заслухано пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідка та досліджено матеріали справи і наданий стороною захисту відеозапис.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.08.2021 серії ААБ № 009864: 15.08.2021 о 05 год. 38 хв. в с. Єлизаветівка по вул. Котеджна водій ОСОБА_1 керував автомобілем Опель-Вектра н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду для визначення ступеню сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків.

Судом досліджено покази свідка ОСОБА_2 , яка в судовому засіданні показала, що так як її чоловік ОСОБА_1 напередодні вживав спиртні напої. 15.08.2021 близько 05 год. вона керувала автомобілем Опель-Вектра в с. Єлизаветівка в напрямку м. Кам`янське. В той час ОСОБА_1 перебував на передньому пасажирському сидінні. Рухаючись по вул. Котеджна, їх відповідним жестом руки, зупинила якась жінка біля якої перебувала група чоловіків, близько трьох чотирьох осіб, які перебували в стані алкогольного сп`яніння та вели себе агресивно. Коли вона зупинила автомобіль, вказані чоловіки вчинили сварку з її чоловіком та викликали працівників поліції. Вони дочекались працівників поліції, однак останні не відібрали від неї жодних пояснень посилаючись на твердження одного із чоловіків, які вчинили сварку з її чоловіком про те, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом. Вказану розмову її чоловіка та працівників поліції вона записала на камеру її мобільного телефона.

Судом неодноразово викликався до суду свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом направлення СМС-повідомлень, однак вони до суду не прибули.

Судом здійснено запит про надання до суду диску з відеозаписом, який вказаний як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, однак вказаний відеозапис до суду не надано.

При цьому, судом досліджено наданий ОСОБА_1 відеозапис з якого вбачається як останній спілкується з працівниками поліції, які вказують, що не здійснювали зупинку автомобіля однак про те, що саме він перебував за кермом, вказують свідки даної події. Даний відеозапис здійснено ОСОБА_2 , яка перебувала під час відеозапису, на місці водія в автомобілі.

Оцінюючи на предмет належності, допустимості та достатності надані суду докази суд приходить до наступного.

Суд не приймає як належний та допустимий доказ винності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за принципом «поза розумним сумнівом», протокол про адміністративне правопорушення від 15.08.2021 серії ААБ № 009864, оскільки вказані в ньому відомості, щодо керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, не підтверджуються жодними доказами та спростовуються показами свідка ОСОБА_2 і заперечуються самим ОСОБА_1 .

Будь-яких обставин, які ставлять під сумнів покази свідка ОСОБА_2 , судом не встановлено. Її покази послідовні та узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1 та відомостями, що містяться в відеозаписі.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не може бути визнані належними та достатніми доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вони не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в них повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Судом також враховано позиція ЄСПЛ щодо розуміння доведеності вини поза розумним сумнівом сформованим в рішенні «Коробов проти України», 2011 рік п. 65, де зазначено, що суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. А також в рішенні «Авшар проти Туреччини», де зазначено таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд не приймає як належний та допустимий доказ керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння пояснення ОСОБА_5 , долучені до матеріалів справи, так як, за вказаним протоколом про адміністративне правопорушення від15.08.2021 серії ААБ № 009864, ОСОБА_5 не визнаний свідком правопорушення, при цьому відповідно до КУпАП суд не наділений правом та обов`язком самостійно визначати обсяг звинувачень у вчиненні адміністративного правопорушення, так само збирати докази в підтвердження винуватості особи.

Матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, що за правилами, ст. 266 КУпАП, обов`язково застосовується вразі виявлення особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання про наявність складу правопорушення, суд виходить з наступного.

Склад правопорушення визначеного ч. 1 ст. 130 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначені ст. 266 КУпАП та також «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Так, положення ст. 266 КУпАП, визначають, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно розділу 1 п.п. 6-7 та роздулу ІІ п.п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Отже, факт керування ОСОБА_1 15.08.2021 о 05 год. 38 хв автомобілем з ознаками алкогольного сп`янінняне знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки будь-яких беззаперечних, належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 251 КпАП України, такого факту суду не надано.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння не на місці зупинки транспортного засобу, що не відповідає процедура проведення такого огляду, визначеній ст. 266 КУпАП і Інструкцією.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вказані обставини та беручи до уваги, що в судовому засіданні не доведено об`єктивну сторону правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає дану адміністративну справу закрити в зв`язку з відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 247, 280, 283-285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 009864від 15.08.2021 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодекс України про адміністративні правопорушення, закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: В. О. Говоруха