ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у справі

3 листопада 2021 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючої, як мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 19.09.2021 о 02 годині 14 хвилин, у м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 59, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ВАЗ 211340 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6820 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовилась. Від керування відсторонена, про повторність попереджена, чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнала в повному обсязі та дала суду наступні пояснення. У вказаний у протоколі день та час її дійсно зупинила патрульна поліція. Коли вона надала свої документи, вони повідомили що вони нібито виявили в неї ознаки алкогольного сп`яніння та що їх розмова записується на відеозапис. Далі патрульний поліцейських два рази їй пропонував «продутись». Після цього вона, не розуміючи взагалі дій патрульних, повідомила йому, що далі бажає спілкуватись з ними у присутності адвоката. Вони їй багато чого казали. У зв`язку із цим вона через телефон відкрила в мережі Інтернет та почала читати свої права в такій ситуації та пояснила що їй потрібен деякий час ознайомитись із своїми правами. На це їй повідомили, що або вона «продувається» або їде на ОСОБА_2 . Далі, вона намагалась в телефонній розмові отримати консультацію адвоката, однак до неї підійшов другий патрульний та повідомив, що якщо вона йому не надасть документи, які посвідчують особу, її буде затримано. Вона почала казати щоб він не чіплявся до неї. Коли підійшла жінка патрульна, вона звісно надала їй посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу й страховий поліс на авто. Нарешті їй дали можливість зателефонувати адвокату. Після розмови їй пропонували знову їхати на ОСОБА_2 . Також підійшла жінка патрульний та пояснила, що або вона проходить огляд на стан сп`яніння або може відмовитись від проходження. Вона жодним чином від проходження огляду не відмовлялась. На її неодноразові прохання пройти огляд на стан сп`яніння та звернення уваги того, що вона не відмовлялась, ніхто взагалі не реагував та складав протокол. Просила провадження закрити за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Лихосенко Є.О., заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що безпосередньо ч.1 ст.130 КУпАП (п.2.5 Правил дорожнього руху України) передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до вимог розділу ІІІ Інструкції затвердженої наказом МВС/МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, у разі незгоди водія проходити огляд на стан сп`яніння на місці із використанням спеціальних технічних засобів та з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в матеріалах справи відсутні взагалі. В матеріалах справи наявні відеоматеріали, які цілком та повністю підтверджують надані пояснення ОСОБА_1 та свідчать про те, що вона не відмовлялась від проходження огляду на стан сп`яніння. У протоколі зазначено що він був складений о 03 годині 04 хвилини 19.09.2021. Однак, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, було патрульним складено вже після складання самого протоколу, аж о 03 годині 16 хвилин. Звісно, патрульний проігнорував вимогу щодо складання такого направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, вручення його водію та отримання відмови на таку пропозицію або погодження водія. Вказане також свідчить про те, що особа не відмовлялась від проходження огляду. Просив провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення правопорушника, оглянувши наявні у справі відеоматеріали та вивчивши матеріали справи, а також аналізуючи та надаючи оцінку вищезазначеному, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що працівниками поліції складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 про те, що вона керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилась від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в частині 2статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Суд звертає увагу, що розгляд справи повинен відбуватися в межах доводів протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, а суддя не має права у будь-який інший спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення від 19.09.2021, згідно якого ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження огляду, суду надійшли такі матеріали: довідка з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19.09.2021 «Alcotest 6820», оригінал направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виписаного 19.09.2021, рапорт поліцейського УПП в Запорізькій області ДПП від 19.09.2021; компакт-диск з відеозаписом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 254 КУпАП визначає, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації.

За загальними правилами притягнення особи до адміністративної відповідальності, у відповідності до вимог статті 256 КУпАП складається протокол про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, зазначаються прізвища, адреси свідків; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписують правопорушник і свідки.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, надано право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви відмовлення від його підписання. Роз`яснюються права, передбачені статтею 268 КУпАП.

Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення встановлено, що він не містить підтвердження того, що ОСОБА_1 були роз`яснені її права, передбачені статтею 268 КУпАП. Підпис у протоколі щодо роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, відсутній.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів витікає, що ОСОБА_1 намагалася телефоном зв`язатися з адвокатом, про що вголос зазначала та просила працівника поліції надати йому змогу отримати юридичну допомогу, однак правоохоронець залишив цей факт поза увагою. На відеозаписі ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду.

Отже ОСОБА_1 була позбавлена права на захист, що є порушенням ст. 268 КУпАП.

Не роз`яснення особі прав є суттєвим порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, наслідком недотримання цього порядку поліцейськими є визнання огляду недійсним на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП.

В постанові від 26.05.2020 у справі №640/16220/16-а Верховний Суд зазначив, що ненадання водію реалізувати право на отримання правової допомоги є порушенням права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №522/22180/16-а, від 18.02.2020 у справі № 524/9827/16-а.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР від 19.09.2021, було патрульним складено вже після складання самого протоколу, аж о 03 годині 16 хвилин. Патрульний не виконав вимогу щодо складання такого направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, вручення його водію та отримання відмови на таку пропозицію або погодження водія. Вказане також свідчить про те, що особа не відмовлялась від проходження огляду.

Вищевказані обставини порушення порядку огляду на стан сп`яніння також підтверджується змістом відеозаписів з нагрудних камер патрульних поліції.

Отже слід вважати вимоги поліцейських щодо проходження огляду на стан сп`яніння такими, що не ґрунтуються на положеннях закону та виходять за межі їх дискреційних повноважень, оскільки такі дії здійснюються з порушенням принципу правової визначеності, що є складовою права на захист будь-якої особи.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України був порушений порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений діючим законодавством України, що тягне за собою визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом по справі.

В силу вимог ч. 4ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Не роз`яснення особі прав, ненадання їй реалізувати право на отримання правової допомоги є суттєвим порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, наслідком недотримання цього порядку поліцейськими є визнання огляду недійсним на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП, а відтак провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя І.П. Соболєва