Справа № 685/728/21
Провадження № 3/685/522/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

11 серпня 2021 року. Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Самойлович А.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 343994, 29.04.2021 року близько на протязі дня ОСОБА_1 за місцем свого проживання вчинила економічне насильство в сім`ї відносно свого співмешканця ОСОБА_2 . Правова кваліфікація ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 . Вину не визнала і пояснила, що жодних дій, які могли б бути оцінені як економічне насильство, щодо свого колишнього чоловіка не вчиняла, в тому числі і безпідставне витрачання води та газу.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частиною 1 ст. 173 2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Стаття 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Водночас, в тексті протоколу серії ВАБ № 343994 відсутні вказівки на те, в чому полягає економічне насильство зі сторони ОСОБА_1 по відношенню до її колишнього чоловіка ОСОБА_2 . Разом з тим, з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що економічним насильством він вважає дії ОСОБА_1 , які полягали в тому, що вона відкривала водопровідний кран та вмикала газову плиту, щоб збільшити витрати води та газу у господарстві, власником якого є ОСОБА_2 , та, відповідно, його платежі за комунальні послуги. Що не підпадає під визначення економічного насильства як дає ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 дій, що можуть вважатись економічним насильством, тому справа підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки економічного насильства в сім`ї.

Відповідно ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173 2 КУпАП , то дії, визначені в протоколі від 11.05.2021 року серії ВАБ № 343994 не утворюють склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173 2 КУпАП, а тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 2 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши особу, що притягаються до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, керуючись ч. 1 ст. 173 2, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 173 2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення через Теофіпольський районний суд.

Суддя А.Самойлович