Справа № 461/2413/21 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/1264/21 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Стельмаха І.О.,

з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Дуліч-Рибій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Дуліч-Рибій Ю.В., на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 серпня 2021 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 18 серпня 2021 року,

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 22.03.2021 о 23 год 51 хв. в м. Львові на вул. Городоцькій, 44, керував транспортним засобом марки «VolkswagenPolo», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді захисник Дуліч-Рибій Ю.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята із значними порушеннями норм матеріального та процесуального права; протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції; відсутнє письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я; на відеозаписі не відображено всієї події; відсутні належні та допустимі докази про факт вчинення адміністративного правопорушення.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , його захисник Дуліч-Рибій Ю.В. апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити. ОСОБА_1 пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду, а просив у працівників поліції, щоб вони надали йому сертифікат відповідності на прилад «Драгер», йому надали лише свідоцтво. Через сумнів у правильності роботи приладу і відмовився пройти огляд на місці. До медичного закладу теж не поїхав, оскільки не довіряє медикам, вважає, що вони співпрацюють із працівниками поліції.

Захисник Дуліч-Рибій Ю.В. в суді апеляційної інстанції зазначила, що протокол не може бути належним доказом, оскільки між оригіналом протоколу та копією, яка наявна у ОСОБА_1 є розбіжності у даті його складання, так в оригіналі зазначено дату складання 23.03.2021 (яка виправлена), а в наявній копії 23.01.2021, що є суттєвим порушенням. Наголошує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, вимагав надати сертифікат, який так і не отримав, а саме направлення на огляд працівники поліції не виписували, що вважає порушенням порядку огляду. Наявний у матеріалах справи відеозапис не відображає всього спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 . Зазначає, що у справі відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 , оскільки такий не відмовлявся від огляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ захисника Дуліч-Рибій В.В., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 23.03.2021 серії ОБ № 143116 (а.с.1);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції від 23.03.2021 відповідно до якого працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 вимагав надати йому сертифікат на прилад «Драгер». Працівник поліції надав ОСОБА_1 свідоцтво про повірку приладу, але ОСОБА_1 продовжував вимагати сертифікат, та вказував, що у нього є підозра, що свідоцтво не дійсне в Україні. Працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці, але ОСОБА_1 продовжував вимагати сертифікат та висловлював сумнів щодо справності приладу. Працівник поліції роз`яснив, що таку поведінку розцінює, як відмову від огляду. ОСОБА_1 вказував, що не відмовляється. Однак, на пропозицію працівника поліції пройти огляд в медичному закладі чітко відмовився. У подальшому працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що згідно з п. 2.5 ПДР відносно нього буде складено протокол. Згодом на питання поліцейського до ОСОБА_1 , чому він не хоче проходити огляд ОСОБА_1 повідомив, що не довіряє, та зазначив, що якби був у Києві, то пройшов би огляд. Працівник поліції склав протокол про адміністративне правопорушення, ознайомив ОСОБА_1 з його змістом, та роз`яснив заборону подальшого керування транспортним засобом (а.с. 2);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 23.03.2021 про те, що 23.03.2021 о 00 год 01 хв. у м. Львові на вул. Городоцькій, 44, працівниками поліції були залучені в якості свідків при оформленні адміністративних матеріалів, за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. В їх присутності водій транспортного засобу «Volkswagen Polo», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився (а.с. 3-4);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3957516 від 22.03.2021 відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено стягнення у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 3);

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з наявного відеозапису у матеріалах справи, працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, але ОСОБА_1 вимагав надати йому сертифікат на прилад «Драгер».

Невиконання ОСОБА_1 неодноразових вимог поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, дії ОСОБА_1 , який постійно вимагав сертифікат відповідності приладу, правильно оцінені поліцейським, і суддею першої інстанції, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинку транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, через розбіжність дат у його складанні, між оригіналом та копією протоколу, апеляційний суд вважає безпідставним, і такими, що не можуть бути безумовною підставою для скасування постанови.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказав, що подія мала місце 23.03.2021, і така дата збігається із датою зазначеною в оригіналі протоколу та датою, яка висвітлюється на копії відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який долучено до справи, а тому виправлення поліцейським допущеної ним описки в даті протоколу не є такими істотними порушеннями закону, які б тягли за собою визнання адміністративного протоколу недопустимим доказом.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Твердження в апеляційній скарзі, що працівники поліції не виписали направлення на огляд до медичного закладу апеляційний суд до уваги не бере з таких підстав.

Відповідно до ч.2. ч.3, ч.4 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

З викладених вимог закону вбачається, що лише у випадку відмови водія від огляду на місці зупинки, або незгоди із результатами такого огляду, та надання згоди особи на проведення огляду в медичному закладі, працівник поліції повинен доставити водія до медичного закладу для проходження огляду, та виписати направлення на такий огляд.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, відтак у працівників поліції не виникало обов`язку виписувати направлення на огляд.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності від повідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 18 серпня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Дуліч-Рибій Ю.В. - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах