ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
Справа № 644/5447/20 Головуючий І інстанції - О.О.
Провадження № 33/818/319/21 Суддя доповідач - Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ по справі про адміністративне правопорушення /

13 жовтня 2021 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.

за участю секретаря - Вакула Н.С.,

особи, що притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також судовий збір - в розмірі 420 грн.40 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 , 12 липня 2020 року о 17 годині 00 хвилин, керував автомобілем Cherry Epstar державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , біля будинку 31 по вул. Федірцівській в м. Харкові, біля озера, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме - порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на предмет сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог, встановлених п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На вказане рішення, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2020 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального і матеріального права та не відповідає фактичним обставинам справи.

В обгрунтування зазначає, що 12.07.2020, після робочого дня відпочивав біля річки. Приїхали працівники поліції, з якої підстави, йому не було зрозуміло, так як він нічого не скоїв. Працівники поліції запропонували пройти огляд, проте з яких підстав, не пояснили. Він погодився але пройти огляд на місці вони не запропонували, ніякого огляду не було. . Також вказав, що не керував транспортним засобом, коли приїхали працівники поліції, не був зупинений та не рухався. Його автомобіль був в нерухомому стані більше трьох годин. Вважає, що порушено порядок огляду, внаслідок чого, протокол є недопустимим доказом. Також вказав, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проходження наркотичного огляду в закладі охорони здоров`я. Також вказав, що пояснення свідків не узгоджуються з протоколом, а суд їх не викликав та не допитував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що апелянтом в скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо його винуватості у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому належить врахувати те, що, оспорюючи висновки суду першої інстанції, апелянт не заявляв будь-яких клопотань, в тому числі щодо допиту свідків.

З огляду на це, переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на докази, а саме: відомості з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №329933 від 12.07.2020 року (а.с.1), який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів, який складений з дотриманням всіх процесуальних вимог інспектором УПП; письмові пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також відомості з відеозапису.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Cherry Epstar, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло).

Ці обставини вочевидь обумовлювали вимогу працівників поліції, які їх виявили, згідно п. 2.5 ПДР України, запропонувати водію пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, виходячи зі специфіки дослідження, що, в свою чергу, унеможливлювало проведення такого огляду на місці.

Вказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яких було залучено працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до яких вбачається, що в присутності ОСОБА_4 . ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на предмет сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Також зазначила, що водій керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Крім того, свідок зазначила, що процесуальні права та обов`язки ОСОБА_1 роз`яснені. Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_5 , 12.07.2020 року приблизно о 17 годині 00 хвилин біля озера за адресою: м. Харків, вул. Федорківка, вона стала свідком як ОСОБА_1 приїхав на автомобілі Cherry Epstar державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та знаходився в неадекватному стані. Коли зняв футболку, вона побачила колоті рани від ін`єкцій на венах Потім вийшов з автомобіля в трусах, а побачивши її - зняв їх та спитав де можна скупатися, після чого вона викликала співробітників поліції (а.с.6,7,10).

В судовому засіданні ОСОБА_3 , пояснила, що гуляла із подругою біля озера, що недалеко від Комунального ринка, де зустріли знайомих, які розказали про чоловіка, який знаходиться в камишах. Потім вона із подругою побачила, як чоловік про якого розказували її знайомі, знаходиться в камишах, виглядає звідти, в подальшому став бігати з однієї сторони в іншу без нижньої білизни, був у короткій футболці, при цьому жваво рухався та поводився знервовано. Коли до нього підійшла жінка аби зробити зауваження, оскільки поряд знаходились діти, він відповів, що нікого не зачіпає. Також свідок пояснила, що по приїзду співробітників поліції, чоловік пояснив, що хотів купатись в річці, на пропозицію співробітників поліції щодо проходження огляду на предмет сп`яніння - чоловік відмовився в присутності двох свідків. Крім того, свідок пояснила, що не бачила як ОСОБА_1 керував автомобілем. Вказала, що в неї виникла підозра, що чоловік знаходиться в нетверезому стані, оскільки він неадекватно поводиться. Вказала, що співробітників поліції вона викликала, оскільки біля місця події знаходились діти, які боялись поведінки ОСОБА_1 .

Також судом було досліджено письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він приїхав на своєму автомобілі Cherry Epstar державний реєстраційний номер НОМЕР_2 аби відпочити на озері та оглянутого в судовому засіданні відеозапис, доданий до адміністративного матеріалу, згідно якого вбачається, що співробітниками поліції пропонувалось ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройти огляд на предмет наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я, від якого водій відмовився, вказав, що не порушував Закон.

Для забезпечення повноти та всебічності судового розгляду судом апеляційної інстанції шляхом направлення судових повісток викликались вищевказані свідки для надання особистих пояснень, але останні не з`явились за судовим викликом.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості примусово доставити свідків в судове засідання, а тому відповідно до вимог чинного КУпАП, виконав усі можливі дії для виклику свідків в судове засідання.

Дослідивши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, вбачається що працівники поліції підійшли до ОСОБА_1 , спитали його, чи дійсно він є ОСОБА_1 , на що ОСОБА_1 відповів, що дійсно це він. Потім працівники поліції запитали, чи приїхав ОСОБА_1 в це місце на даному транспортному засобі, на що він відповів, що так, приїхав. Після чого, працівники поліції сказали, що у них є підозра, що ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та запитали, чи згоден він його пройти, на що ОСОБА_1 відповів, що ні, він відмовляється і йде відпочивати зараз і не поїде.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він приїхав відпочивати на озеро, куди приїхали працівники поліції, з яких підстав, не зрозуміло, оскільки він нічого не скоював. Проте, як зазначив ОСОБА_1 , на момент приїзду працівників поліції, він не керував транспортним засобом та не відмовлявся проходити огляд. На його погляд, працівники поліції незаконно діяли, з самого початку, коли запропонували йому пройти огляд, оскільки він не керував більше трьох годин автомобілем. Як пояснив ОСОБА_1 , до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України він не звертався, протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою державою особою, в порядку, передбаченому чинним законодавством, не оскаржував. Про обставини, передбачені ст.17 КУпАП, які звільняють особу від адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не повідомив. Поряд з цим, належить врахувати, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія, перед цим склав іспит на знання вимог ПДР України, а тому, апеляційний суд вбачає цей випадок, як свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Слід зазначити, що протокол складався внаслідок саме відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, належить врахувати, що огляд на стан сп`яніння є специфічним медичним оглядом, який може бути проведений лише в спеціальній медичній установі, певними фахівцями.

Оскільки поведінка ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції давала підстави вважати, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, працівники поліції, керуючись ч.1 ст. 130 КупАП та п. 2.5 Правил дорожнього руху України мали процесуальні підстави для складання відповідного протоколу, в якому зафіксовано саме факт відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому такі доводи апелянта не можуть свідчити про порушення порядку складання проколу та фіксування наявних в ньому відомостей.

Враховуючи, що факт керування транспортним засобом доведений, то ОСОБА_1 , як водій, не мав підстав для відмови на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що способами, визначеними чинним законодавством, зокрема, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення слідчої перевірки, до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції, як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_1 не звертався. Внаслідок цього, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості врахувати доводи апеляційної скарги щодо незаконності дій працівників поліції.

Доводи щодо того, що на момент приїзду працівників поліції ОСОБА_1 не керував транспортним засобом більше трьох годин, також не можуть бути враховані, оскільки ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності внаслідок порушень п. 2,5 ПДР, тобто за відмову від проходження на стан сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що передбачений п.2,9 «А» ПДР.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. При цьому, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння, - проводиться лише у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пункт 4 Розділу І цієї Інструкції встановлює перелік певних ознак наркотичного сп`яніння, якими є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідність.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, що свідчить про відсутність порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що 12.07.2020 рокуо 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем Cherry Epstar державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , біля будинку 31 по вул. Федірцівській в м. Харкові, біля озера, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме - порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на предмет сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився в присутності двох свідків, що повністю відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та положенням вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

За таких обставин, з урахуванням того, що дії службової особи, що складала протокол та фіксувала правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто останній не звертався до суду із скаргою в порядку, визначеному КАС України, хоча мав для цього достатньо часу, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості врахувати доводи апелянта з приводу незгоди з відомостями протоколу

Отже, твердження апелянта, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав ним належну правову оцінку.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто його за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, отже посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2020 року, залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков