Справа № 405/4616/21
Провадження №3/405/998/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2021 року. Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі: головуючого судді Іванової Л.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його представника - адвоката Тупало М.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка працює продавцем у ФОП « ОСОБА_3 », зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

до Ленінського районного суду міста Кіровограда з Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 461346 від 14 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зі змісту якого (протоколу) вбачається, що 27 травня 2021 року о 18:00 год. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинила відносно свого сина ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, а саме: ображала нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, вчинивши психологічне насильство відносно останнього, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якій було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, свою вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнала, вказала, що за адресою АДРЕСА_1 проживає разом з чоловіком. Має двох дітей, з яких старший син проживає окремо в гуртожитку. 27 травня 2021 року о 18:00 год. додому приїхав менший син ОСОБА_2 та забажав, щоб вона забрала свої речі з шафи в кімнаті, в якій він проживав, на що вона висловила свої заперечення. Запитала в нього, скільки полиць в шафі йому необхідно для речей, та попросила, щоб він всю шафу не займав. Під час виникнення даного конфлікту її син ОСОБА_2 почав ображати її нецензурними словами, грубив, штовхнув її на диван та почав давити. Крім того, вказала, що за даною адресою проживав її менший син ОСОБА_2 разом з дівчиною на ім`я ОСОБА_4 , з якою у 2018 році виїхали проживати окремо. 14.05.2021 року у її сина ОСОБА_2 був день народження, він приїхав та попросив ключі від флігелю, однак вона йому їх не дала, у зв`язку з чим він почав смикати за ручку дверей. По приїзду поліції її син ОСОБА_2 сказав, що вони йому не рідні. Загалом її син ОСОБА_2 веде себе по відношенню до неї по хамськи. Вона, в свою чергу його не ображала та не погрожувала.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що йому необхідно було деякий час (квітень, травень та червень 2021 року) пожити за адресою проживання його батьків ( АДРЕСА_1 ), однак його мати ОСОБА_1 хоче зняти його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, у зв`язку з тим, що він не бажає жити за її правилами. Останній раз, коли між ними виник черговий конфлікт, батько взагалі почав застосовувати відносно нього фізичну силу. 27 травня 2021 року він викликав поліцію з метою фіксування спричинення йому батьком тілесних ушкоджень. Мати ОСОБА_1 в цей день також викликала працівників поліції, що б притягнули його до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Він почав виносити свої речі, на що мати ОСОБА_1 зауважила, що якщо він ще раз переступить поріг будинку, буде те саме, у зв`язку з чим, відносно нього застосовується психологічний тиск. Крім того, його мати ОСОБА_1 подала до суду позов про зняття його з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Тупало М.П. (діє на підставі ордеру серії ВА № 1017432 від 03 вересня 2021 року) просив притягнути до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка перешкоджає ОСОБА_2 у доступі до домоволодіння, в якому ОСОБА_2 зареєстрований у встановленому законом порядку. При цьому, зважаючи на наявний цивільний позов в суді про виселення та зняття з реєстрації ОСОБА_2 , ОСОБА_1 провокує конфлікти та викликає поліцію, з метою отримання додаткових доказів, які планує подати при розгляді зазначеної цивільної справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого та його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно встановивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Посадовою особою порушено провадження в справі про адміністративне правопорушення шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за вчинення 27 травня 2021 року за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 психологічного насильства відносно свого сина ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку); особливий (особа, на яку вже було накладено адміністративне стягнення за вчинення аналогічного правопорушення - ч. 2 цієї статті).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

- економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

При цьому, з наданих безпосередньо під час судового засідання поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілого встановлено, що предметом гострої суперечки між матір`ю ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_2 є спір щодо житлових відносин, що супроводжується взаємними докорами, наявністю протилежних інтересів, різного бачення існуючої проблеми, та, відповідно, не відносяться до форми психологічного насильства в сім`ї, а насамперед є економічною формою домашнього насильства (умисне позбавлення члена сім`ї житла).

Крім того, згідно заяви ОСОБА_2 , яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що останній просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , які нанесли йому тілесні ушкодження залізним предметом, вдарили його по руці та спині. Батько в присутності поліції весь час погрожував його вбити, якщо він ( ОСОБА_2 ) зайде у двір (а.с.4).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Статтею 256 КУпАП визначено форму та основні елементи змісту протоколу. Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Окрім цього, відповідно до п. 12 розділу II "Документування адміністративних правопорушень" Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України N 1376 від 06.11.2015 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за N 1469/27941, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП в протоколі не розкрито об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка повинна чітко встановлювати, який вид умисних дій (фізичного, психологічного чи економічного характеру) інкримінується особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, та внаслідок якої могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, що позбавляє суд можливості зробити висновок про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, суд приходить до висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в зв`язку з чим провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд, -

постановив:

закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 461346 від 14 червня 2021 року), на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова