Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки змісту протоколу та наявним в матеріалах справи доказам. Зауважує, що огляд на стан сп`яніння проводився за відсутності свідків та без використання технічних засобів його відеофіксації, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить відповідних відомостей. Стверджує, що працівниками поліції було порушено встановлений порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Також звертає увагу на низький рівень алкогольного сп`яніння (0.25 проміле), який було встановлено за результатами проведеного огляду та є допустимим згідно Віденської Конвенції про дорожній рух. Вважає, що вина у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не доведена належними та допустимими доказами.

Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 568/1104/21 Суддя в суді І інстанції - Сільман А.О.

Провадження № 33/4815/674/21 Суддя в апеляційній інстанції - Шимків С.С.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 25 серпня 2021 року. Апеляційна скарга подана ним 31 серпня 2021 року, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №439945 від 17 липня 2021 року, вбачається що 17.07.2021 року о 21 год. 00 хв., у с. Боратин по вул. Набережна, Дубенського району, Рівненської області, водій ОСОБА_1 , керував мотоциклом «MUSSTANG MT 200-10», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820. Результат огляду становить - 0,25 проміле, що підтверджується тестом №349 від 17.07.2021 року.

Свідки до проведення огляду працівниками поліції не залучалися.

Положеннями ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Проте, на переконання апеляційного суду, долучений працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння не може бути визнаний таким, що в повній мірі фіксує обставини проведення такого огляду. Під час проведення огляду на стан сп`яніння, бодікамера поліцейського лежала на панелі службового автомобіля, у зв`язку з чим, фактично було здійснено лише аудіофіксацію огляду. Даний відеозапис не відображає ні особу, яка проходила огляд на стан сп`яніння та продувала газоаналізатор, ні результатів показників даного приладу. Також відеозаписом не зафіксовані обставини направлення водія для проходження огляду в медичному закладі, як і відмова останнього від цього.

Крім цього, відповідно до інструкції до приладу Drager Аlcotest 6820, похибка даного газоаналізатора становить: в діапазоні температури навколишнього середовища від -5.0 до +15.0 градусів Цельсія та діапазоні вимірювання концентрації етанолу 0-0.33 проміле абсолютна похибка вимірювання пристрою становить -+ 0,05 проміле; від +15.0 до +25.0 градусів Цельсія похибка вимірювання пристрою становить -+ 0,02 проміле; від +25.0 до +50.0 градусів Цельсія похибка вимірювання пристрою становить -+ 0,05 проміле.

За таких обставин, результат огляду ОСОБА_1 - 0,25 проміле, не може безумовно свідчити про перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат знаходиться в межах похибки технічного приладу.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини - притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» ( рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини» ). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі, у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до переконання, що працівниками поліції не було дотримано встановленого порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а матеріали справи не містять доказів, які б беззаперечно стверджували про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а відтак вчинення ним інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 серпня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 серпня 2021 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 18 жовтня 2021 року.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Шимків С.С.