Справа № 181/1047/20
Провадження №3/181/2/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 року смт Межова

Суддя Межівського районного суду Дніпропетровської області Юр`єв О.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з Межівського відділу поліції Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого слюсарем ШУ «Покровська», мешканець АДРЕСА_1 , притягнутого по ч.2 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2020 року о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_1 по вул.Павлівська, смт.Межова, Дніпропетровської області керував автомобілем марки «ЗАЗ 1103» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (невиразна мова, порушена координація рухів, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, його захисник надав суду клопотання в якому посилається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, обставини події встановлені з порушенням передбаченого законом порядку. Зазначається, що виявлені працівниками поліції ознаки наркотичного сп`яніння були помилковим, оскільки вони вказували на втому, психологічне навантаження та брак сну з боку ОСОБА_1 , натомість патрульні поліцейські чинили тиск, у грубій формі знущались з останнього, погрожували робити лобове скло та застосувати адміністративний арешт. Від проходження медичного огляду ОСОБА_1 не відмовлявся, а звертав увагу на дотримання процедури такого огляду, який відбувся 18.11.2020 року о 20.00 годині на відміну від 22.00 години як вказано у протоколі. Зауважується, що в протоколі не зазначено саме які дії вчиняв ОСОБА_1 від ухилення огляду та в порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд останнього проведений в КНП «Центральна лікарня МСР» пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Крім цього ОСОБА_1 не було роз`яснено прав, передбачених ст.268 КУпАП, що є порушенням конституційного права на захист, а також зазначені в протоколі свідки, є заінтересованими особами, оскільки вони проводили медичний огляд. З огляду на те, що у справі відсутні достатні належні докази, які б доводили винуватість ОСОБА_1 складений протокол вважає необгрунтованим. Просить закрити провадження у справі.

Виходячи із стало практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Еркапіч проти Хорватії» вiд 25.04.2013 року) з приводу дотримання національними судами пiд час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав i основоположник свобод 1950 року, згідно якої « за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів ociб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Суд приймає до уваги свідчення якi надано безпосередньо в суді, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю складу правопорушення в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне i об`ективне з`ясування обставин кожноi справи. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП має грунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх i незаперечник доказах. Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-якi фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснениями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- i кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, якi використовуються при нагляді за виконанням правил, норм i стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руку, протоколом про вилучення речей i документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Згідно положень ст.19 ч.2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; а також згідно вимог ст.ст.6,7 Закону України "Про Національну поліцію", з яких вбачається, що органи Національної поліції в своїй діяльності керуються принципом верховенства права, відповідно до якого людина, iї права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст i спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах i в порядку, встановлених Законом.

Матеріали протоколу про адміністративне правопорушення cepiї ДПР18 №515658 від 18 листопада 2020 року, не дають достатніх підстав та доказів для висновку про винність ОСОБА_1 та наявності в його діях правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, натомість покази, які надані безпосередньо в суді мають пріоритетне значення в контексті стало практики Європейського суду з прав людини.

3 урахуванням рішення ЄСПЛ у справах « Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися вiд обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом), оскільки такі дiї суду призведуть до порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини i основоположник свобод в частині дотримання принципу рівності сторін i вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися вiд висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися вiд обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

За Кодексом України про адміністративне правопорушення, Конституцією України або іншими Законами України, не передбачено покладення на суд функції підтримання обвинувачення при розгляді справи про адміністративне правопорушення, доведення винуватості особи.

У справі відсутні достовірні дані, на підставі яких суд має можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для даного провадження та підлягають доказуванню, а тому відсутні дані про наявність в діях особи, відносно якої складений адміністративний протокол, ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину i не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку i встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, та часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» в розумінні норм Конвенції (наприклад, у справах: «Гурепка проти України», рішення від 06.09.2005 року; Лучанінова проти України, рішення від 09.06.2011 р.; «Вєренцов проти України», рішення від 11.04.2013 року; «Швидка проти України», рішення від 30.10.2014 р.).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

За вище викладених обставин приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, належними та допустимими доказами.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події i складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини i основоположник свобод, ст.62 Конституції України, статтями 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Cуддя: О. Ю. Юр`єв