Дата документу Справа № 332/1871/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/1871/21 Головуючий в 1 інст. Сінєльнік Р.В.
Провадження №33/807/653/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Борової Л.В. в режимі відеоконференції з Тернопільського міськрайонного суду, розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Борової Л.В. на постанову Заводського районного суду м.Запоріжжя від 01 червня 2021 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 09.05.2021 року о 02-25 год. в м.Запоріжжя по Морфлотська, 55, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алколгольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови , порукшення координації рухів ). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку з застосуванням спеціального технічноггоь приладу Alcotest Drager 6820 та медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився , що підтверджується відеозаписом з бодікамери АР-00140, чим порушив п.2.5 ПДР. Від керування транспортним засобом водій відсторонений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Борова Л.В. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не керував та стверджував, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не довіряв поліцейським. Однак пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні працівники поліції йому не пропонували, що підтверджується відеозаписами з бодікамери Ар-00140, а також не було запрошено двох свідків, участь яких с обов`язковою при такому огляді. Звертає увагу, що поліцейськими було порушено правила зупинки транспортного засобу, оскільки останні не повідомили причину зупинки. Вказує, що ОСОБА_1 та його представника не було повідомлено про розгляд справи призначеної на 01.06.2021 року, тому ОСОБА_1 не мав фактичної можливості з`явиться на розгляд справи, чим порушено його Конституційне право на судовий захист передбачений ст. 55 Конституції України. Просить скасувати постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Борової Л.В., яка зазначила про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Борової Л.В., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом ст. 268 КУпАП, оскільки справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційна інстанція виходить із наступного.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 078460 від 09.05.2021 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та отримав його копію (а.с. 3).

Судом першої інстанції здійснювався виклик ОСОБА_1 за адресою, вказаною в протоколі, яка між тим, зазначена в апеляційній скарзі (а.с. 12), і останній був належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 1 червня 2021 р., що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 12).

При цьому, в матеріалах справи міститься клопотання адвоката Борової Л.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи за місцем проживання правопорушника (а.с. 13).

Суд першої інстанції проаналізувавши клопотання не знайшов підстав для його задоволення і розглянув справу про адміністративне правопорушення у відсутність належним чином повідомленої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Крім того, права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови суду та виклику до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст.268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи.

В суді апеляційної інстанції інтереси ОСОБА_1 представляла адвокат Борова Л.В.

Отже, сукупність наведених обставин, на думку апеляційного суду, не дають підстав для скасування судового рішення з мотивів не дотримання прав ОСОБА_1 .

Перевіряючи інші доводи сторони захисту апеляційна інстанція виходить з наступного.

Так, відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1

складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 078460 від 09.05.2021 року (а.с. 3) та визнаних судом доведеними підтверджується:

направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 6); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.5), довідкою адмінпрактики та архівом правопорушень (а.с. 7,8), відеозаписом події (а.с. 9).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Відповідно до п. 6 Розділу 2 Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Із відеозапису події вбачається, що під час розмови з водієм ОСОБА_1 працівником поліції було виявлено, що останній перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота. На запитання чи вживав водій спиртні напої, останній повідомив, що вживав 8 годин потому пиво. Після чого працівник поліції запропонував пройти тест на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів відмовою. При цьому, працівник правоохоронного органу роз`яснив водію наслідки такої відмови, зокрема накладення на нього штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом.

Отже, факт відмови водія ОСОБА_1 було зафіксовано на технічний носій, що узгоджується із положеннями ст. 266 КУпАП.

Посилання в апеляції, що огляд на стан сп`яніння у лікарні працівники поліції йому не пропонували безпідставні, оскільки за положеннями ст. 266 КУпАП тільки у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Доводи щодо відсутності свідків, участь яких, на думку апелянта, є обов`язковою не є підставою для визнання процедури проведеного огляду таким, що не відповідає вимогам ст. 266 КУпАП у зв`язку з наступним.

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП в редакції, яка вже діяла станом на час скоєння даного правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була зафіксована за допомогою технічних засобів.

Отже, як вбачається із відеозаписів, наявних в матеріалах справи, поліцейським було застосовано технічні засоби відеозапису, а тому присутність двох свідків при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було зайвим.

Апеляційні доводи про те, що працівники поліції його незаконно зупинили не заслуговують на увагу, оскільки такі дії поліцейських не впливають на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, останній мав можливість оскаржити такі дії у встановленому законом порядку.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката Борової Л.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 01 червня 2021 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник