Провадження № 3/344/258/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Лазарів О.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , фізичну особу-підприємця,

за ч. 1 ст. 41, ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу № ІФ11750/1669/АВ/П/ПТ про адміністративне правопорушення від 20.10.2020 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 , вчинила адміністративне правопорушення вимог законодавства про працю, встановлене при інспекційному відвідуванні ФОП ОСОБА_1 20.10.2020р., відповідальність за яке передбачено ч. 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: - порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413. Повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами. Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування . Проте, фізична особа - підприємець ОСОБА_2 допустила до роботи 3 працівника без повідомлення про прийняття працівника на роботу. Зокрема, наказом № 2 від 01.10.2020 року ФОП ОСОБА_1 прийняла на роботу ОСОБА_3 на посаду кухаря з 02.10.2020 року. Повідомлення про прийняття працівника до роботи подано 11:13 год. 13.10.2020 року, тобто після початку роботи. Аналогічно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було прийнято на роботу без повідомлення про прийняття до роботи. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 порушила вимоги Постанови Кабінету Міністрів України № 413.

Згідно протоколу № ІФ11750/1669/АВ/П/ПТ1 про адміністративне правопорушення від 20.10.2020 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 , вчинила адміністративне правопорушення вимог законодавства про працю, встановлене при інспекційному відвідуванні ФОП ОСОБА_1 20.10.2020р., відповідальність за яке передбачено ч. З статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: - відповідно до вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Проте, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 допустила до роботи 3 працівників без укладення трудового договору. Зокрема, 16.10.2020 року було відвідано фактичну адресу здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 . кафе - « ІНФОРМАЦІЯ_2 »).

Під час відвідування встановлено, що фізичні особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 працювали у вказаному вище кафе без укладення трудового договору. Зокрема, фізична особа ОСОБА_4 надав пояснення, що працює у ФОП ОСОБА_1 на посаді бармена з кінця серпня 2020 року. Трудовий договір з ним не укладався. 02.10.2020 року ФОП ОСОБА_1 прийняла ОСОБА_4 на посаду бармена. Таким чином, ОСОБА_4 з кінця серпня до 02.10.2020 року працював у ФОП ОСОБА_8 без укладення трудового договору. Фізична особа ОСОБА_5 надав пояснення, що працює у ФОП ОСОБА_8 на посаді офіціанта з початку вересня 2020 року. 02.10.2020 року ФОП ОСОБА_9 , прийняла ОСОБА_5 на посаду офіціанта. Таким чином. ОСОБА_5 працював з початку вересня 2020 року до 02.10.2020 року у ФОП ОСОБА_10 без укладення трудового договору. 3 08.10.2020 по 19.20.20 року було проведено інспекційне відвідування фізичної особи підприємця ОСОБА_11 , (фактична адреса здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_11 : АДРЕСА_2 , кафе - « ІНФОРМАЦІЯ_2 »). Тобто, у вказаному кафе здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_12 та ФОП ОСОБА_1 . Під час відвідування 08.10.2020 року фізична особа ОСОБА_7 надала пояснення, що допомагає ФОП ОСОБА_1 по кухні (мити посуд)., письмових пояснень не надала. 19.10.2020 року ФОП ОСОБА_1 надала пояснення, що попросила ОСОБА_7 допомогти поприбирати 08.10.2020 року. Трудовий договір з нею не укладався так як вона є подругою. Таким чином, фізична особо ОСОБА_7 08.10.2020 року працювала у ФОП ОСОБА_1 без укладення трудового договору. (фото додається). Отже, ФОП ОСОБА_1 допустила до роботи 3 працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та не повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено вимоги частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України.

ОСОБА_1 на виклик суду не з`явилася, однак належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно неї.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 41, ч. 3 ст. 41 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 41, ч. 3 ст. 41 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом № ІФ11750/1669/АВ/П/ПТ про адміністративне правопорушення від 20.10.2020 року; протоколом № ІФ11750/1669/АВ/П/ПТ1 про адміністративне правопорушення від 20.10.2020 року, іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.41 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Згідно ч. 1 ст. 41 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 41, ч. 3 ст. 41 КУпАП, оскільки вона вчинила фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору (контракту), та не повідомила відповідні органи про прийняття працівників на роботу, що повністю доведено в суді.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 41, ч. 3 ст. 41 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчинених правопорушень, ступеня вини особи, слід з метою виховання останньої та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 41, ч. 3 ст. 41 КУпАП, зокрема у виді штрафу у відповідності з вимогами ст.36 КУпАП. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 41, ч. 3 ст. 41 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст.41 КУпАП у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.;

- за ч. 3 ст. 41 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

На підставі ст.36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя О.Б.Лазарів