ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/2235/20

20 січня 2021 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Гусака М.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого водієм АТП Івано-Франківськ, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

28.11.2020 до Надвірнянського районного суду надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 497951 від 20.10.2020, який складено поліцейським взводу № 2 роти № 2 БУПП в Івано-Франківській області, старшим сержантом поліції Дубинською О.М. вбачається, що 20.10.2020 о 07 год. 15 хв. водій маршрутного транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , здійснював перевезення пасажирів за маршрутом «Гаврилівка Івано-Франківськ», на автодорозі Т09-06 «Івано-Франківськ Надвірна», км. 1+100 м., понад кількість сидячих місць, передбачену технічною характеристикою даного транспортного засобу, а саме 9 пасажирів стояли, чим порушив вимоги пп. 2 п. 11 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, зі змінами від 12.08.2020 № 712.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст. 44-3 КУпАП не визнав. Зазначив, що він дійсно 20.10.2020 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , і рухався за маршрутом Гаврилівка Івано-Франківськ, та перевозив 22 пасажири, що відповідає кількості сидячих місць у автобусі і повністю відповідає технічній характеристиці цього транспортного засобу. Оскільки частина пасажирів мали вийти зразу ж за черніївським мостом, то вони підготувалися до виходу і підійшли до передніх дверей автобуса, в той час їхні сидячі місця залишалися вільними і інші пасажири почали переміщатися по автобусі, також міняли свої місця для сидіння і таким чином готувалися до наступної висадки, так як всі поспішали на роботу. В цей час його зупинили працівники постової поліції і склали протокол про адміністративне правопорушення. На його заперечення щодо кількості пасажирів, а також на зауваження самих пасажирів щодо безпідставної зупинки і затримання руху автобуса, працівники поліції не реагували. При цьому жоден пасажир у якості свідка допитаний не був. Тому вважає, що жодного адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею, він не вчинив. Крім того працівниками поліції йому, як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були роз`яснені його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, а також не вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення. Просить провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -адвокат Гусак М.М. в судовому засіданні також просив провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст. 251 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. До матеріалів справи не додано не додано належних та достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, а також відсутні пояснення свідків, які було пасажирами даного транспортного засобу. Тому в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правпорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що 20.10.2020 зранку вона їхала на роботу в м. Івано-Франківськ маршрутним автобусом «Mercedes-Benz», за маршрутом Гаврилівка Івано-Франківськ. В автобусі були зайняті всі сидячі місця, стоячих пасажирів не було. В с. Березівка частина пасажирів почали готувалась до виходу на зупинці, тому підійшли до передніх дверей автобуса та стояли. При цьому їхні місця залишались вільними. В цей момент автобус зупинили працівники поліції, які зайшли в середину автобуса та сказали, що водій перевозить стоячих пасажирів. Пасажири почали скаржитись, що працівники поліції безпідставно зупинили автобус, однак працівники поліції на їхні скарги не реагували. Стверджує, що під час руху автобуса стоячих пасажирів не було, водій попереджав, що стоячих пасажирів брати не буде через карантинні обмеження.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 дав аналогічні за змістом показання, які і свідок ОСОБА_2 . Також ствердив, що під час руху автобуса стоячих пасажирів не було, та водій стоячих пасажирів не брав.

За наведених обставин, оскільки суд надає перевагу доказам, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає вище наведені пояснення ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 логічними і правдивими та визнає їх належними доказами в справі.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків, дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 245 КУпАП суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом та у випадку доведеності вини призначити справедливе стягнення.

Відповідно до ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог КУпАП розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ст. 44-3 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії ознаки саме такого правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозицією ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Згідно абзацу першого п.п. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції чинній на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 до протоколу додано диск з відеозаписом.

Однак з даного відеозапису неможливо встановити, що в транспортному засобі перебувало більше 22 осіб, та що саме 9 осіб стояли, як зазначено в протоколі.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 (пояснень свідків-пасажирів транспортного засобу, тощо) до суду не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Крім того допитаний безпосередньо в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що 20.10.2020 в він перевозив маршрутним транспортним засобом 22 пасажири, що відповідає кількості сидячих місць у автобусі і повністю відповідає технічній характеристиці цього транспортного засобу. Пасажирів понад кількість сидячих місць, передбачених технічною характеристикою, під час руху в автобусі не було. При цьому пасажири, які під час зупинки автобуса стояли, готувалися до виходу та підійшли до передніх дверей автобуса, в той час їхні сидячі місця залишалися вільними.

Вказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Таким чином обставини події, висвітлені у даному протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, оскільки не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Матеріали справи не містять достатньо належних та допустимих доказів для висновку про те, що ОСОБА_1 порушив правила щодо карантину.

Аналізуючи фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалах, суд вважає, що відсутня об`єктивна можливість прийти до однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином суд вважає, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт порушення правил карантину, за що передбачено відповідальність ст. 44-3 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.