Справа № 761/837/21
Провадження № 3/761/1203/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. КиєваСіромашенко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Шевченківського управління поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Болгарії, проживаючого АДРЕСА_1 , працюючого ТОВ «Тру ОФФ» адміністратором., за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06 січня2021 року було складено ДОП Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ст. лейтенантом поліції Авдійчуком А.М. протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №379871. З даного протоколу вбачається, що06 січня 2021 року о 23 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Мала Житомирська, гр. ОСОБА_1 не забезпечив закриття бару «Стоянка», чим порушив постанову КМУ №1236 від 12 грудня 2020 року.Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Макаренко О.С., просив закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суддя, вислухавши ОСОБА_1 , захисника Макаренка О.С., який діє в його інтересах, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Відповідно достатті 9 КУпАПадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зістаттею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящихорганів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративнеправопорушення, є будь-якіфактичнідані, на основіяких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюєнаявністьчивідсутністьадміністративногоправопорушення, винністьданої особи в йоговчиненні та іншіобставини, щомаютьзначення для правильного вирішеннясправи. Ціданівстановлюються протоколом про адміністративнеправопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративноївідповідальності, потерпілих, свідків, висновкомексперта, речовимидоказами, показаннямитехнічнихприладів та технічнихзасобів, щомаютьфункції фото - і кінозйомки, відеозаписучизасобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яківикористовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, щостосуютьсязабезпеченнябезпекидорожньогоруху, протоколом про вилучення речей і документів, а такожіншими документами.

Так, ст.44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Як вбачається з поданих матеріалів, єдиними доказами інкримінованогоправопорушення є складений ДОП Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві Авдійчук А.М. протокол про адміністративне правопорушення. Даний протокол був складений за відсутності свідків.Однак, протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом і не являється безперечним доказом вини правопорушника. При цьому з долучених до протоколу пояснень ОСОБА_2 слідує, що під час перевірки в 23 год. 30 хв., дійсно знаходилися відвідувачі, які зовсім не реагували на його вимоги покинути приміщення, та, які розійшлися тільки після прибуття поліції. При цьому згідно підпункту 12 пункту 2 постанови КМУ від 9 грудня 2020 року №1236 робота після 23-ї та до 7-ї години із забороною проведення розрахункових операцій після 22-ї години, суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і діяльності після 23-ї години 31 грудня 2020 року до 7-ї години 1 січня 2021 р. Додатковим підтвердженням того, що не здійснювалося розрахункових операцій після 22-ї години 6 січня 2021 року є фіскальний чек касового апарату з РРО по Z-звіту денний №0887, який був закритий 6 січня 2021 року о 21 год. 40 хв. В той же час вказані пояснення особи не спростовані належними та допустимими доказами.

Надані на підтвердження вини ОСОБА_1 ксерокопії фотознімків не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази, оскільки відсутні будь-які ідентифікуючі ознаки щодо місця та часу їх виготовлення. Крім того, вони також не спростовують пояснення ОСОБА_1 .

При цьому, відповідно до положеньст.251 КУпАП, ст.62 КонституціїУкраїнисудом не можуть бути визнанідоказамивідомості, щомістяться у самому протоколі про адміністративнеправопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративнеправопорушення не може бути беззаперечнимдоказом вини особи в тому чиіншомудіянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

У постанові від 29 квітня 2020 року у адміністративній справі № 161/5372/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду сформулював правові висновки, згідно яких роз`яснив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своєнейтральне становище людиназдатнаоб`єктивно та правильно засвідчитиподії і факти так, як вони дійсновідбувалися для можливостіуникненняформалізму та зловживанняпроцесуальними правами. Отже, суб`єктивна думка спеціаліста, який є зацікавленою особою, за відсутності інших доказів, не може свідчити про наявність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретно який саме пункт постанови КМУ №1236«Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» було порушено ОСОБА_1 . Водночас, посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на постанову КМУ №1236 саме від 12 грудня 2020 року не є юридично обгрунтованим, оскільки постанова КМУ №1236 була прийнята 9 грудня 2020 року.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyevav.Russia", рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelinv.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би безперечно встановити, що остання вчинилаправопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність в діяхОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 44-3, 184, 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови

Суддя: