Справа №: 653/1379/21
Провадження № 3/653/886/21
П О С Т А Н О В А
іменем України

23 липня 2021 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі головуючого судді Делалової О.М., секретаря Мироненко Т.А., правопорушника ОСОБА_1 , захисника адвоката Гринечко С.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 173 та ст. 185 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
25.05.2021р. до Генічеського районного суду Херсонської області поступили матеріали справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 173 КУпАП та ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №191462 від 15.05.2021, ОСОБА_1 15.05.2021р. о 3 год. 40 хв. в м. Генічеську по вул. Миру, 30-а, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження освідування на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку відповідно до п.2.5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Факт відмови підтверджується свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 130423 від 15.05.2021р., ОСОБА_1 15.05.2021р. о 4 год. 50 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці, а саме у райвідділу поліції, за адресою: м. Генічеськ, пр. Миру, 40, висловлювався нецензурною лайкою в бік поліцейських, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 130424 від 15.05.2021р., ОСОБА_1 15.05.2021р. о 4 год. 50 хв. у відділу поліції за адресою: м. Генічеськ, вул. Миру, 40, кричав, нецензурно виражався, на законну вимогу поліцейського припинити правопорушення не реагував. При цьому висловлювався у грубій формі на адресу поліцейських, погрожував їм фізичною розправою, чим чинив непокору законній вимозі поліцейських, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаних правопорушеннях не визнав та пояснив, що він дійсно 15.05.2021р. вночі перебував в автомобілі Інфініті G35 д.н. НОМЕР_1 разом з дівчиною за адресою: м. Генічеськ, вул. Миру, 30а. Автомобіль був припаркований. Патрульний наряд поліції декілька разів проїхав повз його автомобіля. Потім безпідставно, один з патрульних підійшов до автомобіля та став вимагати посвідчення водія. На питання в чому причина перевірки документів не відповів. Незважаючи на це, він надав документи за допомогою програми Дія. Однак поліцейський неправомірно їх не прийняв до уваги та почав вимагати паперові документи. Вважаючи такі дії поліцейського незаконними, він викликав наряд поліції по 102. Чекаючи наряд поліції, жодних дій з обох сторін не вчинялося. Після приїзду поліції, він разом з ними проїхав у відділ поліції для складання заяви на незаконні дії патрульних. Вже у відділ поліції, патрульні запросили двох свідків для складання на нього протоколу по ч.1 ст. 130 КУпАП. Жодних дій, які б передбачали процедуру складання протоколу по ч.1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими вчинено не було. Суду пояснив, що він не керував автомобілем. Та навіть за таких умов, його не питали чи бажає він пройти огляд на місці, чи у медичному закладі, чи відмовляється від проходження. Жодних з цих дій виконано не було. Поліцейські без нього склали протоколи, не роз`яснювали йому його права. Через такі незаконні дії поліцейських погоджується, що вів себе імпульсивно. В той же час після складання протоколів, його відсторонено від керування не було, а також було надано направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, який він пройшов без присутності поліцейських, оскільки останні відмовилися з ним їхати в лікарню. Суду надав відповідь з лікарні, відповідно до якої алкоголь в сечі не знайдений. Просить суд закрити відносно нього провадження за відсутності у його діях складу адміністративних правопорушень.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала суду, що 15.05.2021р. вночі вона разом з ОСОБА_1 знаходилась в автомобілі. Автомобіль стояв припаркований. Поліцейські підійшли до автомобіля і попросили надати документи. ОСОБА_1 надав їм документи через програму Дія, однак це їх не влаштувало. Потім ОСОБА_1 викликав наряд поліції, щоб зафіксувати незаконні дії патрульних. Після приїзду наряду поліції, всі поїхали до відділення поліції за адресою: м. Генічеськ, вул. Миру, 40. Вона чекала при вході у відділок. Суду пояснила, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не знаходився, автомобілем не керував, відсторонений від керування не був, жодних свідків вона не бачила. Після того як ОСОБА_1 вийшов з відділку поліції, вони поїхали до медичного закладу для проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння.
Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання для дачі показів не з`явилися, хоча судом вживалися заходи для їх виклику шляхом направлення смс-повідомлень про виклик.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень в судове засідання надано такі докази:
- протоколи про адміністративні правопорушення серії БД №191462, серії ГП 130424, серії ГП 130423 від 15.05.2021, в яких викладена суть адміністративних правопорушень;
- направлення, складене 15.05.2021р. о 4 год. 35 хв. на огляд водія, відповідно до якого за результатами огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нестійка хода. Відповідно до направлення водій був доставлений у медичний заклад;
- письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 15.05.2021р., які вказали, що їх було запрошено співробітниками поліції в якості свідків під час освідування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який в їх присутності пройти освідування на місці та у медичному закладі відмовився, внаслідок чого був складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП;
- відеозаписи від 15.05.2021р., відповідно до яких не вбачається керування транспортним засобом ОСОБА_1 . Запис починається з прохання поліцейського надати документи, потім прохання ОСОБА_1 надати документи поліцейським, потім виклик ОСОБА_1 наряду поліції 102, його приїзд, доставлення ОСОБА_1 у відділення поліції, потім доставлення свідків, складання протоколів відносно ОСОБА_1 , при цьому жодних прав ОСОБА_1 не роз`яснювалося, жодним чином не пропонувалося пройти процедуру освідування на стан сп`яніння, відмови від проходження освідування не зафіксовано. ОСОБА_1 ходить по відділу поліції, кричить, нецензурно виражається в бік поліцейських, заважаючи працювати, відносно нього була застосована фізична сила з боку поліцейських;
- постанова серії ЕАН №4208624 про накладення адміністративного стягнення, складена 15.05.2021р. о 6 год. 13 хв. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат Гринечко С.Б. вказав, що його підзахисний вини у вчиненні вказаних адмінправопорушеннях не визнає, доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не наведено. Не може вважатись доказом правопорушення рапорт працівника поліції, оскільки поліцейський є зацікавленою особою та складання ним такого документу на підтвердження перебування в стані сп`яніння чи підтвердження відмови від огляду не передбачено. Надані відеозаписи жодним чином не підтверджують вину останнього. Зокрема, порушено вимоги про безперервну відеозйомку документування правопорушення та оформлення процесуальних документів. Також відеофайли не містять факту зупинки транспортного засобу, а тому немає факту керування. Жодний з відеофайлів не містить пропозицію працівниками поліції пройти процедуру освідування на стан алкогольного сп`яніння. На них не встановлюються особи свідків, не роз`яснюються їм їхні права і обов`язки, не зафіксовано роз`яснення прав особі, яка притягується до адмінвідповідальності, не зафіксовано самого факту складання протоколів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Більш того, з відеофійлів не вбачається, що свідки були на місці події, а з`явилися лише у відділенні поліції. Емоційна поведінка ОСОБА_1 в бік поліцейських викликана незаконними діями останніх. Тому просив закрити дані провадження за відсутністю в діях його підзахисного складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, ст. 173 КУпАП та ст. 185 КУпАП.
Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Так, в даній ситуації ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративних правопорушень, надав пояснення, в яких, зокрема, стверджував, що в стані алкогольного сп`яніння автомобілем він не керував, таким чином не було підстав для його огляду, що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення. Подальші дії поліцейських вважає незаконними. Крім того, його пояснення підтвердженні показами свідка ОСОБА_4 , яка перебувала з ним в автомобілі, що зафіксовано на долученому працівниками поліції відеозаписі.
З іншої сторони, надаючи оцінку протоколам про адміністративні правопорушення від 15.05.2021, долученим відеозаписам і письмовим поясненням свідків, які додані до протоколу, суд звертає увагу на таке.
Працівниками поліції не надано жодного доказу, з якого можна було б встановити рух автомобіля та керування ОСОБА_1 ним в цей час. Факт керування автомобілем має бути доведеним поза розумним сумнівом і може підтверджуватися, зокрема, показаннями свідків, які підтвердять саме факт керування, а не факт огляду чи відмови від огляду водія, показами технічних приладів, що мають функцію фото- і кінозйомки, тощо. Однак, таких доказів до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено. Долучений відеозапис факту керування ОСОБА_1 автомобілем не містить.
На підтвердження факту керування та причин зупинки транспортного засобу до матеріалів справи долучено рапорт поліцейського 1 взводу 4 роти батальону УПП в Херсонській області ДПП Одноран Вадима, який хоч і не може слугувати доказом винуватості особи, однак суд вважає за необхідне дати і йому оцінку, оскільки інших належних доказів з даного приводу не долучено. Так, у зазначеному рапорті вказано, що 15.05.2021р. близько 03 год.40 хв. екіпажем патрульної поліції в м. Генічеськ, по вул. Миру, 30а було зупинено автомобіль Інфініті G35 д.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. В той же час, що слугувало причиною зупинки, в рапорті не зазначено, з відеозапису не вбачається і до матеріалів не додано жодних підстав для зупинки автомобіля.
За ч.1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення полягає в тому, що особа має керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, працівники поліції повинні представити суду докази того, що вони встановили факт керування автомобілем особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, запропонували особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі, в присутності двох свідків, на що вказана особа погодилася або ж відмовилися, і відповідно у випадку відмови, її відмова належним чином зафіксована та може бути доказом, що підтверджує вину особи.
Отже, як вже зазначалося, на обґрунтування того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння суду було надано протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис, направлення для огляду водія в заклад охорони здоров`я, письмові пояснення свідків та рапорт.
Переглянувши відеозапис, суд встановив, що на ньому не видно як автомобіль рухається та що ОСОБА_1 перебуває під час руху за його кермом. Тобто, на відео не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем. Крім цього, на відео також не видно, що йому роз`яснюють причину зупинки та причину такого огляду.
Варто зауважити, що згідно з п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, встановлено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.
Отже, якщо із відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом.
Аналогічне вказано і в пункті 5 розділу II та пункті 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, а саме, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Як зазначено в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 (справа №216/5226/16-а(2-а/216/33/17), адміністративне провадження №К/9901/20315/18) відеозапис може бути прийнятий до уваги судом, якщо він відображає відомості про вчинення правопорушення, а не лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.
Даючи оцінку відеозапису, який долучений працівниками поліції до даної справи, суд звертає увагу, що в ньому жодних відомостей про вчинення правопорушення, тобто керування транспортним засобом, не має. На відео відсутні дані про пояснення працівниками поліції причини зупинки.
Долучений до справи рапорт фактично є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВПП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, у розумінні статті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020). Більше того, він не підтверджує, що причина зупинки була повідомлена ОСОБА_1 .
Також слід зауважити, в долучених письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтвердили. На відео не зафіксовано, що вони були на місці зупинки, однак чітко зафіксовано, що їх участь забезпечили працівники поліції, доставивши їх у відділення поліції, що ставить під сумнів їх незацікавленість та неупередженість. При цьому на виклики вказані особи в суд так і не з`явилися.
Таким чином, жодних відомостей про факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відеозапис не містить. Щодо письмових пояснень свідків, то вони не можуть бути взяті до уваги судом та визнані допустимими доказами, оскільки на відео відсутні дані, що їх особи встановлювалися, а також, що вони знаходилися на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 . А для дачі показів у судовому засіданні вони не з`явилися, хоча судом вживалися належні заходи для цього. Також не можна перевірити, чи вони не зацікавлені в результаті розгляду, оскільки з відеозапису вбачається, що це були не випадкові свідки, а конкретні особи забезпечені працівниками поліції.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.
Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Таким чином, наведені факти відповідно дост.62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
З наданих доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відсутні докази складової об`єктивної сторони, тобто факту самого керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За даних обставин суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо притягнення ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, суд зазначає наступне.
Дрібне хуліганство згідно ст. 173 КУпАП передбачає нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
З протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту поліцейського та доданого відеозапису вбачається, що під час оформлення адміністративних матеріалів у відділу поліції відносно ОСОБА_1 співробітниками поліції, останній почав втручатися в роботу поліцейських, на неодноразові зауваження поліцейських не реагував, висловлювався нецензурною лайкою, шарпав поліцейських за формений одяг, внаслідок чого була застосована фізична силу. Як рапорт, так і протокол про адміністративне правопорушення не містять інформації про порушення громадського порядку щодо громадян. Вчинення зазначених дій щодо поліцейських можуть бути підставою для кваліфікації дій особи за ст. 185 КУпАП як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського, однак такі дії не підпадають під кваліфікацію за ст. 173 КУпАП як дрібне хуліганство, оскільки не відповідають диспозиції цієї статті і матеріали справи не містять доказів порушення громадського порядку з боку ОСОБА_1 .
У зв`язку з викладеним, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
В продовження вищезазначених подій, 15.05.2021р. відносно ОСОБА_1 також було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.
Відповідно до ст. 185 КУпАП, відповідальність настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.
На підставі вище викладеного, ст.ст. 1, 9, 23, 33, 130, 173, 185, 251, 252 КУпАП, та, керуючись ст.ст. 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В :
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП та ст. 173 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за яким накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 (нуль) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень в дохід держави.
Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова