Справа № 745/615/21 Головуючий у 1 інстанції Стельмах А. П.
Провадження № 33/4823/516/21
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю захисника адвоката Лисова Д. О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий в місті Києві, одружений, зареєстрований по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 454 грн. судового збору.

Судом ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 22 серпня 2021 року о 22 год. 33 хв. по вул. Довженка, 2 в с. Бутівка, на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував мотоциклом «Мінськ-125», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він мотоциклом не керував, а його зупинка працівниками поліції була безпідставною.

Аргументує тим, що він намагався пояснити працівникам поліції, що мотоциклом не керував, оскільки той не заводиться, просто веде його в руках додому. При цьому, поліцейські запропонували йому пройти огляд без будь-яких на те підстав, жодної з ознак алкогольного сп`яніння, про які вказано в Інструкції, у нього не було. Отже, працівники поліції не мали права проводити його перевірку на стан алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу, що на відеозаписі чітко прослідковується виразність його слів та логіка мислення. Крім того, у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про поліцію» мотоцикл міг бути зупинений тільки на підставах, що визначені у вказаному законі. В той же час, мотоцикл взагалі не рухався, а вказівка у протоколі про те, що він керував мотоциклом у стані алкогольного сп`яніння є припущенням поліції.

Під час складання протоколу права, передбачені ст. 268 КУпАП, йому не були роз`яснені, що підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського.

Не погоджується з висновками суду про те, що відеозаписом підтверджується, що під час зупинки він перебував на мотоциклі, він був заведений, фари увімкнені та був дим з вихлопної труби. На думку апелянта, такі обставини відсутні на відеозаписі, оскільки мотоцикл не був заведений, він дійсно зняв його з передачі для того, щоб відкотити в бік з дороги, так як на нього рухався автомобіль.

Просить надати належну оцінку показанням свідка ОСОБА_2 , який у судовому засіданні пояснював, що мотоциклом він не керував, вони зустрілись на дорозі в той час, коли він вів транспортний засіб в руках.

В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви щодо винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Отже, з огляду на відсутність доказів його винуватості, не встановленого факту керування ним транспортним засобом, апелянт вважає, що його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності і провадження в справі підлягає закриттю.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат Лисов Д. О. підтримав доводи апеляційної скарги, додатково вказавши на недолік протоколу про адміністративне правопорушення, в якому невірно зазначено місце складання протоколу та місце виявлення ОСОБА_1 .

Заслухавши захисника адвоката, переглянувши відеозапис, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З проколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 22 серпня 2021 року о 22 годині 33 хвилини по вулиці Довженка, 2 в селі Бутівка Сосницького району ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «Мінськ-125», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», отриманий результат 0,51 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху. (а.с.3)

Протокол про адміністративне правопорушення не повинен містити переліку ознак сп`яніння, які були наявними у водія, оскільки його огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу, з використанням технічного приладу, показники якого вказували на перебування водія мотоцикла у стані алкогольного сп`яніння, про що був складений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який доданий до протоколу, після одержання результатів тесту.

Згідно з Актом огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, у нього був наявний запах алкоголю з ротової порожнини та почервоніння очей, показники технічного приладу Драгер 6810 показали 0.51 проміле, при нормі до 0.2 проміле (а.с. 5).

Про змазаність мови та порушення орієнтації у просторі в акті не вказано, тому твердження апелянта про чіткість мови та логіку мислення, у даному випадку є безпідставними, оскільки у нього виявлені інші ознаки алкогольного сп`яніння.

Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія у встановленому прядку із фіксацією процедури огляду на відеокамеру, запис якої долучений до матеріалів.

Заперечення ОСОБА_1 факту керування мотоциклом суперечать його власноручному запису в протоколі про адміністративне правопорушення, де він вказав, що «Керував мотоциклом «Мінськ», випив до цього одну пляшку алкогольного пива, в лікарню не поїду». Підстав вважати, що дані пояснення були написані під примусом поліцейських під час апеляційного перегляду встановлено не було.

Доводи апелянта про те, що він був зупинений поліцейськими з порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» без будь-яких на те підстав, не заслуговують на увагу.

Так, з огляду на наявність у матеріалах справи протоколу про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за керування мотоциклом без мотошолому, апеляційний суд вважає, що підстава для зупинки водія була цілковито очевидною та обґрунтованою, а працівники поліції діяли в межах своїх повноважень.

З відеозапису убачається, що поліцейські рухались дорогою у темний час доби, здалека було видно світло від трьох фар транспортних засобів, коли вони виїхали на рівну ділянку дороги, то стало видно, що посеред дороги зупинився автомобіль та мотоцикл під керуванням ОСОБА_1 , водії розмовляли, а коли побачили патрульний автомобіль, то ОСОБА_1 хотів з`їхати з дороги.

ОСОБА_1 сидів на мотоциклі, без шолома, фара транспортного засобу була увімкнена, ключі у замку запалення, а коли до нього підійшли працівники поліції, то було видно, як він вимикає двигун, а потім і світло фари.

Даний відеозапис спростовує твердження правопорушника про те, що мотоциклом він не керував, а просто вів його в руках.

Крім того, з відеозапису убачається, що ОСОБА_1 не заперечував, що дійсно напередодні він гуляв, а сьогодні друзі запросили його на річку, то він перед тим, як їхати, випив пляшку пива. При цьому, розмова з поліцейськими складає більше тридцяти хвилин і за цей час, ОСОБА_1 жодного разу не вказав про те, що він не керував мотоциклом, через його технічні несправності, а навпаки вказував, що їде додому. Той факт, що він саме їхав підтверджується і записом з відеореєстратора патрульного автомобіля.

Після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 досить уважно з ним ознайомився і лише після цього підписав.

Аналіз подій, зафіксованих на відеозапису, спростовує доводи апелянта, що він не керував транспортним засобом, а дії працівників поліції не відповідали вимогам закону. Навпаки, ОСОБА_1 керував мотоциклом без шолома, за що його зупинили поліцейські, а сильний запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей надавали працівнику поліції право вимоги пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння.

Чинне законодавство, в тому числі Правила дорожнього руху не містить визначення терміну «керування транспортним засобом», але таке визначення було наведено в п.27 ПВС України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів -водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.

Показання свідка ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 не керував мотоциклом, цілком правомірно не взяті до уваги судом, оскільки на відеозапису видно, що транспортні засоби після руху зупинилися посеред дороги вночі, кожен із водіїв перебував за кермом свого транспортного засобу. Чинне законодавство про адміністративні правопорушення не передбачає кримінальної чи іншої відповідальності для свідків, які надають показання в суді, що дозволяє пояснювати своє бачення подій та фактів.

Мотоцикл після відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом був переданий свідку ОСОБА_2 , який погодився з діями водія і не зауважував, що ОСОБА_1 котив мотоцикл, така захисна версія виникла тільки у суді з метою уникнення відповідальності за грубе, навмисне порушення правил безпеки дорожнього руху.

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Критика захисником адвокатом Лисовим Д. О. протоколу про адміністративне правопорушення через те, що в ньому невірно зазначені як місце складання протоколу, так і місце, де був виявлений ОСОБА_1 є неконструктивною.

ОСОБА_1 зупинився на мотоциклі посеред ґрунтової дороги та розмовляв з водієм автомобіля ОСОБА_2 . На відеозапису видно як поліцейські після руху асфальтною дорогою по населеному пункту, виїхали на ґрунтову дорогу, що поблизу вул. Довженка, 2 села Бутівка Сосницького району. Більш точні географічні координати зупинки водія встановити неможливо, у даному провадженні вони були встановлені орієнтовано, свого місця знаходження в тому місці ОСОБА_1 не оспорював. Більше того, Правила дорожнього руху діють на усіх дорогах, незалежно від характеру покриття та виду транспортного засобу. Перевірка стану водія на стан будь якого сп`яніння, без зупинки транспортного засобу, неможлива.

У розділі протоколу про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд справи відбудеться за викликом суду, де стоїть його підпис, після чого записані власноручно пояснення. Чинний закон не вимагає роз"яснення прав особи під відеозапис, право мовчати і не надавати пояснення щодо себе поліцеський відразу роз"яснив і таке роз"яснення охоплюється змістом забезпечення права на захист.

Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що суд дотримався вимог законодавства, та в результаті ретельного дослідження зібраних у справі доказів та їх аналізу в сукупності з встановленими у судовому засіданні обставинами, беззаперечно встановив, що вина водія мотоцикла ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена поза розумним сумнівом, незгода сторони з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець