Справа № 685/1304/21
Провадження № 3/685/907/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

27 жовтня 2021 року.

Суддя Теофіпольського районного суду Хмельницької області Бурлак Г.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 Відділу поліції №2 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 525718 від 27.09.2021 року, 27.09.2021 року о 12 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи в смт Базалія по вул. Кошового, ображав нецензурними та образливими словами ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Правова кваліфікація ст.173 КУпАП.

ОСОБА_1 вину свою не визнав. Зазначив, що у нього з ОСОБА_2 давні неприязні відносини через те, що ОСОБА_3 викидає сміття біля його земельної ділянки. 27.09.2021 року близько 12 год. 00 хв. саме ОСОБА_2 , побачивши його на вулиці, почала обзивати його нецензурними словами, в результаті чого вони посварилися, однак він її нецензурними словами не обзивав, а намагався відійти додому.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Пунктом 4 постанови пленуму Верховного суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.

Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК ( 2341-14 ), що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

В якості доказу вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ст 173 КУпАП надане пояснення ОСОБА_2 , в графі протоколу «свідки» вказано що, свідки відсутні. Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні хуліганських дій відносно ОСОБА_2 , або спростовували його пояснення в частині того, що саме ОСОБА_2 обзивала його нецензурними словами, а не він її, суду не надано.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності по ст.173 КУпАП, оскільки суду не надано доказів його вини у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки судом встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП , то дії, визначені в протоколі від 27.09.2021 року серії ВАБ № 525718 не утворюють склад правопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, а тому провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, керуючись ст.ст. 173, 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст. 173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Теофіпольський районний суд.

Суддя