Справа № 307/2927/21
Провадження № 3/307/1299/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк М.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, ФОП,

за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №236492 від 04 серпня 2021 року, ОСОБА_1 , 04 серпня 2021 року о 22 год. 55 хв., в смт. Солотвино по вул. Сігетській, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота). Водій від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у визначеному законом порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КупАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненому не визнав та пояснив, що в той день він знаходився в смт. Солотвино, біля свого автомобіля так як чекав на свою доньку, яка приїхала з навчання та повинна була сісти за кермо автомобіля. Через декілька хвилин до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що на автомобілі не горить габаритний ліхтар та він стоїть на пішохідному переході, після чого сфотографували і сказали, що мають скласти протокол. За кермом автомобіля він не перебував та працівниками поліції зупинений не був. Однак йому запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він просив надати докази того, що він дійсно був зупинений працівниками поліції, оскільки за кермом автомобіля він не перебував. Однак, жодних доказів йому надано не було, після чого працівники поліції попросили його документи, склали протокол про адміністративне правопорушення з яким йому навіть не дали можливості ознайомитися. Факт того, що він не був зупинений та не перебував за кермом автомобіля, можуть підтвердити також двоє свідків, які були присутні на місці події, його дочка та знайомий який її забирав на його автомобілі, після чого припаркувався на узбіччі.

Свідок ОСОБА_2 , в судовому засіданні показав, що близько одинадцятої години, його попросив знайомий ОСОБА_1 , щоб він поїхав за його донькою на автобусну станцію в смт. Солотвино, яка поверталася з навчання та дав ключі від його автомобіля. Він поїхав, зустрів доньку та привіз її залишивши автомобіль на узбіччі, після чого пішов у кафе та пофернув йому ключі від автомобіля. Через деякий час побачив, так як він знаходився на терасі в кафе через дорогу, де гарна видимість, що до автомобіля ОСОБА_1 , підійшли працівники поліції тоді він пішов до них та дізнався, що на автомобілі не горить задіній габаритний ліхтар. Крім того, працівники поліції поропонували ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_1 того вечора за кермом автомобіля не перебував та автомобілем не керував.

Поліцейський СРПП Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Ревкало Т.В., в судове засідання на неодноразові виклики не з`явилася, про дату, час ті місце розгляду справи, повідомлялася належним чином.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, у відповідності до ст. 245 КУпАП.

Пункт 2.5. Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за даною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Однак, в даному випадку, для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно довести факт керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 236492, складеному відносно ОСОБА_1 , зазначено, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота). Однак, в судовому засіданні, ОСОБА_1 , даний факт повністю заперечив, пояснив, що автомобілем він не керував та не був зупинений працівниками поліції, а лише його авомобіль був припаркований на узбіччі, очікував там свою дочку, яка повинна була сісти за кермо автомобіля та відвести його додому.

Згідно переглянутого відеозапису, який долучений інспектором поліції до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 , зазначав, що за кермом автомобіля він не перебував та працівниками поліції зупинений не був. Крім того, із дослідженого під час судового розгляду відеозапису не можливо встановити особу, яка перебувала за кремом транспортного засобу, а також відсутній факт зупинки вказаного транспортного засобу під керуванням саме водія ОСОБА_1 .

Також той факт, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля та не був зупинений працівниками поліції ствердив допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 .

Інших належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили той факт, що саме ОСОБА_1 о 22 год. 55 хв. 04 серпня 2021 року був за кермом та керував автомобілем марки ВАЗ 21043 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять, відтак всі досліджені судом докази тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинності, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що наведені протиріччя та неузгодженість у своїй сукупності не дає суду підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 , поза розумним сумнівом.

З врахуванням вищенаведеного приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази керування саме ОСОБА_1 , автомобілем за обставин, вказаних в протоколі, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 247, 252, 266, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: М.Д.Стецюк