НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

23 жовтня 2021 року Справа № 322/913/21 (Провадження № 3/322/401/21)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Р.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Журавльової Ю.Р., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду 01.10.2021 з відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, за ст.124 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 14.07.2021 серії ААБ №250948 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, а саме "14.07.2021 о 09:30 в Запорізькій області Запорізькому районі на ґрунтовій дорозі між с. Нове Поле і смт Тернувате, водій керував автомобілем ВАЗ 211540, НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2109, д.з. НОМЕР_2 , який рухався назустріч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками".

На підтвердження обставин вказаних в протоколі надано реєстрацію в ЄО №1150 від 14.07.2021, копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №160375 від 14.07.2021 щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, схему місця ДТП від 14.07.2021, яка підписана обома учасниками ДТП без зауважень, письмові пояснення ОСОБА_1 , копія письмового пояснення ОСОБА_2 (згідно з яким винним у ДТП є ОСОБА_1 ), фототаблицею (6 фотографій).

ОСОБА_1 порушення ним правил дорожнього руху, що призвели до ДТП не визнав. Зі змісту його показань випливало, що він у вказаних в протоколі час і місці керував транспортним засобом з дотриманням ПДР. На його думку, ДТП сталося внаслідок порушення ПДР іншим водієм, який рухався з великою швидкістю. Саме другий учасник ДТП здійснив зіткнення з автомобілем під його ( ОСОБА_1 ) керуванням, а не навпаки.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Журавльова Ю.Р. просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Свої доводи обґрунтовувала обставинами викладеними у письмовому клопотанні яке долучено до матеріалів справи внаслідок об`єктивної неможливості його подачі в день судового засідання через канцелярію суду (відсутнє світло в суді). Вказувала, що ОСОБА_1 не порушував ПДР, натомість до ДТП призвели дії ОСОБА_2 . Звертала увагу на процесуальні порушення під час складання протоколу, а також на можливість закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом вручення судової повістки.

За правилом п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП, яка є спеціальною по відношенню до статті 247 КУпАП), у тому числі й вини або невинуватості особи у його вчиненні. Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку. Встановлення вини (складу адміністративного правопорушення в діянні особи) чи її відсутності можливо виключно при розгляді справи по суті, натомість положення п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, яка є імперативною нормою, фактично не дозволяє цього робити.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про адміністративні правопорушення це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» N3477-IV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 9 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява N21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Правопорушення, яке інкримінувалося ОСОБА_1 , було вчинено 14.07.2021, отже станом на 21.10.2021 строк передбачено ст.38 КУпАП закінчився.

Згідно з ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

З огляду на вказане суддя дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, 221, 247, 283-285, 294 КУпАП, суддя

постановив:

закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи, строку передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов