Справа № 185/9033/20
Провадження № 3/185/115/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2021 року Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Самоткан Н.Г., розглянувши матеріал, що надійшов із Відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Павлоградському районі Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТОВ «Павлоградський центральний ринок», РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
В ході проведення інспекційного відвідування встановлені випадки нарахування компенсації не за всі не використані дні щорічної відпустки при звільненні.
Станом на 21.12.2020 встановлено, що при звільненні працівників, грошова компенсація була нарахована не за всі дні невикористаних щорічних відпусток, тобто в розмірі меншому, ніж передбачено вимогами статей 6, 9 Закону України «Про відпустки», Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 № 100 наприклад:
1. ОСОБА_2 працювала у період з 11.10.2018 до 03.03.2020 на посаді паркувальника. За період роботи у відпустці перебувала 14 календарних днів, при цьому при звільненні компенсація була нарахована лише за 18 днів невикористаної щорічної відпустки.
2. ОСОБА_3 працювала у період з 11.06.2020 до 05.11.2020 на посаді адміністратора готелю і має 5 днів додаткової відпустки згідно з переліком професій і посад працівників з ненормованим робочим днем, яким надається додаткова відпустка (Додаток № 1 до колективного договору). За період роботи у відпустці не перебувала, при цьому при звільненні компенсація була нарахована лише за 10 днів невикористаної щорічної основної відпустки, компенсація за дні невикористаної щорічної додаткової відпустки не нараховувалась.
Таким чином, компенсація за дні невикористаної щорічної відпустки зазначеним працівникам при звільненні нарахована не в повному обсязі, і, відповідно, суми, належні при звільненні, станом на 21.12.2020 виплачені не в повному обсязі.
Зазначені факти свідчать про порушення вимог частини першої статті 116 КЗпП України, якою передбачено: «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення…», а також про порушення вимог частини першої статті 83 КЗпП України, якою передбачено: «У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або малолітню дитину інваліда з дитинства підгрупи А І групи».
ОСОБА_1 як директор ТОВ «Павлоградський центральний ринок», підписує накази про прийом та звільнення працівників, таким чином, є роботодавцем і несе відповідальність за допущені порушення законодавства про працю, виявлені в ході проведення інспекційного відвідування.
ОСОБА_1 на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення, жодних заяв, клопотань не надав. Вважаю за можливе розглянути даний адміністративний матеріал за його відсутності.
Встановлені факти свідчать про порушення ОСОБА_1 вищезазначених вимог, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення
Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, на підставі всебічного, повного і об`єктивного аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, у відповідності до ст. 252 КУпАП, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.
Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, на правопорушника, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, покладається сплата судового збору, тому приходжу до висновку, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 41, 283, 284 КУпАП, -
ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 510 (п`ятсот десять) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі скарги в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: Н.Г. Самоткан