Справа № 265/4779/21
Провадження № 3/265/1774/21
П О С Т А Н О В А

23 липня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Міхєєва Інна Миколаївна, які надійшли з ВП №2 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2021 року о 20.15 годині гр. ОСОБА_1 , знаходячись у магазині «Червоний Маркет», розташованому по проспекту Перемоги, 98 в місті Маріуполі, здійснила дрібне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу, а саме вкрала шампунь «SYOSS» вартістю 90,00 гривень, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та зазначила, що крадіжку шампуню в магазині не здійснювала, а машинально поклала його в кошик дитячого велосипеда, коли діставала бублик для дитини.

Дослідивши матеріали справи, суддя виходить з наступного.

Статтею 51 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011(2) зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У цьому ж рішенні КСУ поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому з метою додержання принципу законності в необхідних випадках необхідно застосовувати принцип аналогії закону найбільш близького до адміністративно-деліктної галузі права - кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» крадіжку та грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину. Закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита.

Відповідно до положень кримінального закону крадіжка майна вважається закінченим злочином з моменту, коли винна особа повністю реалізувала умисел щодо заволодіння майном. Заволодіння передбачає такий перехід майна до винного, який надає йому навіть початкову реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним.

Отже, дії особи, яка викрала майно та мала навіть початкову реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним до того, як була викрита, становлять закінчений склад злочину (правопорушення).

Згідно рапорту працівника ВП №2 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області 21.06.2021 року о 20:33 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: Лівобережний район, проспект Перемоги, 98 керуюча магазину «Черовний Маркет» ОСОБА_2 повідомила, що вони затримали невідому жінку приблизно 40-45 років, яка намагалась скоїти крадіжку.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що 21.06.2021 року о 20.14 годині до магазину зайшла жінка з хлопцем та дитиною, які почали ходити по торговельному залу та обирати товар. Згодом касир магазину повідомила їй, що дана жінка взяла з полиці шампунь та поклала його до коляски, після чого спрямувала до виходу з магазину. Касир наздогнала жінку на вулиці біля магазину. Жінка не одразу погодилась повертати шампунь, спочатку казала, що цей шампунь вона купила в іншому магазині. Згодом шампунь віддала. Після чого вони викликали поліцію.

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 не заперечує, що знаходячись 21.06.2021 року в магазині «Червоний Маркет», вона взяла з полиці шампунь та не розплатившись за нього на касі, вийшла з приміщення. Співробітником магазину вона була зупинена біля стоянки автомобілів, після чого вибачилась та повернула шампунь.

Проаналізувавши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 мається закінчений склад правопорушення (дрібна крадіжка), оскільки ОСОБА_1 після вчинення крадіжки, не розплатившись за товар на касі, покинула торгівельний зал магазину та вийшла з магазину, але була затримана співробітником магазину на вулиці, а тому вона мала можливість за незначний проміжок часу незаконно розпорядитися викраденим товаром.

При цьому невизнання ОСОБА_1 своє провини у вчиненні крадіжки суддя розцінює як її спробу уникнення адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, оскільки вона скоїла дрібне викрадення чужого майна, вартість якого на час вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваних мінімуму доходів громадян.

Призначаючи ОСОБА_1 стягнення, суддя враховує дані про проступок, особу порушниці, ступінь її вини, та вважає необхідним покласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушниці підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 гривні.

На підставі ст. 51 ч.1 КУпАП, керуючись ст. ст. 40-1, 280, 283, 284 КпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватою в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, та покласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд місті Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя І.М. Міхєєва