ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" січня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: судді - Божко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: не відомо), мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 КУпАП, -
Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15.11.2020 р. серії ВАБ№316131, ОСОБА_1 15.11.2020 р. об 11-20 год. в м. Харкові по вул. Героїв Праці, 9, в магазині «Простор», перебуваючи на посаді заступника керуючого вказаного магазина, здійснювала реалізацію товару, чим порушила умови, Постанову КМУ від 22.07.2020 року №641.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала, посилаючись на те, що здійснювала продаж товарів медичного призначення, про що надала письмові пояснення. Тому просила суд справу відносно неї закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення в її діях.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , приходить до висновку про необхідність закриття провадження в зазначеній справі з наступних підстав.
Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.
Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Вказана норма права є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретну норму нормативно-правового акту, яким встановлюється відповідні правила та якої не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Відповідно до пункту 1 Переліку постанов Кабінету Міністрів України, що втратили чинність, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236, втратили чинність пункти 10, 15, 1746? постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Відповідно до пункту 44 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236, ця постанова набирає чинності з 12 грудня 2020 р., крім пункту 43, який набирає чинності з 19 грудня 2020 року.
Отже, пункт 15 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» втратив чинність 19.12.2020року.
Відповідно до абзацу другого ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.
Згідно до абзацу третього ст.8 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Відповідно до підпункту 4 пункту 15 Постанови КМУ від 22.07.2020 №641 (в редакції Постанови КМУ від 11.11.2020р. № 1100) встановлено, що додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється, зокрема, приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами.
Магазин здійснює господарську діяльність у сфері торговельного обслуговування населення, а саме роздрібну торгівлю продовольчими та непродовольчими товарами.
Більш того, підприємство долучилось до публічного договору Міністерства соціальної політики та є учасником соціального пілотного проекту «Монетизація одноразової натуральної допомоги «пакунок малюка» у 20202021 роках». Магазин перебуває в Реєстрі закладів торгівлі, що приєдналися до публічного договору щодо реалізації пілотного проекту (Мінсоцполітики), та через нього здійснюється продаж спеціального асортименту дитячих товарів та товарів для породіль (а саме підгузки, гігієнічні прокладки, дитячі пелюшки, дитячі товари), що включені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, що підтверджується копію листа Мінсоцполітики та угоди про приєднання до публічного договору.
Крім виробів медичного призначення, магазин здійснює торгівлю кормами для тварин та продуктами харчування.
На підтвердження наявності в асортименті виробів медичного призначення, кормів для тварин та продуктів харчування додаю накладну на отримання товарів вказаної групи.
Відповідно підпункту 4 пункту 15 Постанови КМУ від 22.07.2020 №641 (в редакції Постанови КМУ від 11.11.2020р. № 1100) встановлені обмеження щодо приймання відвідувачів, але торгівля виробами медичного призначення, кормами для тварин та продуктами харчування є виключенням з цих обмежень.
Отже незважаючи на те, що магазин здійснює торгівлю товарами медичного призначення, продуктами харчування та кормами, посадова особа органу державної влади в порушення норм матеріального права склала Протокол про адміністративне правопорушення у цій справі.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, якою адміністративним правопорушенням (проступком) визначено протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.
Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних фактичних даних, які б свідчили про наявність в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Ч.1 ст. 6 Конвенції передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Висновки викладені Європейським судом справедливості у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є одним з джерел національного права, а отже є обов`язковими до виконання державною Україна.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що обставини, викладені в протоколі від 15.11.2020 р. серії ВАБ№316131, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Необхідно зазначити, що у ч. 3 ст. 62 Конституції України закріплено основний принцип допустимості доказів, який полягає у тому, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на при припущеннях.

Всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до ст. 62 Конституції України, трактуються на користь особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.44-3 КУпАП, ст. ст. 9, 247, 268, 283-285 КУпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю у її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду протягом десяти днів, апеляція на яку подається через районний суд.

СУДДЯ