ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/532/21 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч. 1 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого водієм, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 2 (дві) доби.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн. в дохід держави.

Згідно постанови суду, 17 липня 2021 року близько 21.45 год. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурної лайки та погрозах фізичної розправи, внаслідок чого могла бути шкода її психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги мотивує тим, що між ним і дружиною виник конфлікт на побутовому ґрунті і наміру завдавати шкоду її психічному здоров`ю у нього не було.

Крім того судом ОСОБА_2 допитана не була, а інших належних доказів його вини у справі немає.

Зазначає, що накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту є занадто суворим та необґрунтованим.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, прихожу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, відображені у даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №517578 від 17 липня 2021 року, витягом із ІПНП рапортом ст. інспектора-чергового ВП №4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Ничка А. від 17 липня 2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 17 липня 2021 року, яким суд дав оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснила, що дійсно 17 липня 2021 року її чоловік ОСОБА_1 , в ході виниклого на побутовому ґрунті словесного конфлікту, виражався в її сторону нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою, що вплинуло на її психологічний стан.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_1 суворіше за видом стягнення, яке передбачене санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 33-35 КУпАП, своє рішення взагалі не мотивував.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності, повністю визнав свою вину у вчинені ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, при цьому обставини, які б обтяжували вину відсутні.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що стягнення у вигляді адміністративного арешту в даному випадку є надто суворим і його слід змінити.

З огляду на зазначене та відповідно до ч.9 ст. 294 КУпАП при апеляційному перегляді постанови по справі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про підставність апеляційних вимог в частині призначеного судом стягнення, у зв`язку із чим постанову місцевого суду слід в цій частині змінити та вважаю за доцільне призначити його в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП у вигляді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-36, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2021 року відносно ОСОБА_1 - змінити в частині призначеного стягнення.

Призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн., за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя