ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1178/21

3/609/539/2021

03 листопада 2021 року

Суддя Шумського районного суду Тернопільської області Харлан М.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, жительку АДРЕСА_1 , працюючої ФОП,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №476815 від 15 жовтня 2021 року, 15 жовтня 2021 року, близько 21 год. 00 хв. громадянка ОСОБА_1 , являючись власником ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », допустила розміщення відвідувачів на відстані меншій ніж 2 метра між місцями для сидіння за сусідніми столиками та більше ніж чотири особи за одним столиком, чим порушила п.13 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р.

Дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності кваліфіковано за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала та пояснила, що жодним чином не порушувала п. 13. постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., Окрім того зазначила, що в закладі перебували члени однієї сім`ї, всі вони мали сертифікати про щеплення, а також додала, що працівники ресторану також вакциновані, що підтверджується відповідними сертифікатами.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст.268 КУпАП, заслухавши її пояснення, дослідивши матеріали справи, про адміністративне правопорушення та оцінивши їх у відповідності до положень ст.252 КУпАП, приходить до наступного висновку.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

В силу ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Слід зазначити, що ч. 1 ст. 44-3 КУпАП за своїм змістом є банкетною адміністративно правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнюють норму ч. 1 ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №476815 від 15 жовтня 2021 року ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 13 постанови КМ України №1236 від 09 грудня 2020 року, проте п. 13 не відноситься до правопорушення, що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 13 постанови КМ України №1236 від 09 грудня 2020 року працівники державних установ Міністерства охорони здоров`я епідеміологічного профілю в процесі проведення епідеміологічного розслідування верифікують перелік контактних осіб та доповнюють інформацію про осіб, які потребують самоізоляції, з урахуванням розвитку COVID-19, встановлюють зобов`язання щодо самоізоляції таких осіб.

Відомості про норми законодавства, порушення яких тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, повинні міститися у протоколі про адміністративне правопорушення. Відтак, у вищевказаному протоколі зазначено посилання на норму акту законодавства, яка не відповідає інкримінованому правопорушенню, згідно змін на момент вчинення адміністративного правопорушення (15 жовтня 2021 року), яке ставиться у вину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, обвинувачення повинно бути конкретним і не порушувати прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, оскільки захищатися від неконкретного обвинувачення неможливо.

Без цього суду, на початку судового розгляду, неможливо роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності суть обвинувачення, прийняти правильне рішення щодо визнання нею фактичних обставин справи і визначити обсяг доказів, які підлягають дослідженню.

Відповідно до ч.1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, учасники процесу, суд повинні чітко знати і розуміти суть обвинувачення, предмет судового розгляду.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати чи уточнювати суть порушення, яке вказано у протоколі, не може перебирати на себе функції обвинувача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення не є допустимим доказом у справі в розумінні ст. 251 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44-3, 247, 283, 284, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя: М. В. Харлан