ПОСТАНОВА

іменем України

"09" серпня 2021 р. смт.Мілове

Суддя Міловського районного суду Луганської області Чехов С.І., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, що надійшов від в.о. начальника відділу прикордонної служби «Мілове» імені Віктора Банних Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгена Пікуса Державної прикордонної служби України майора Андрія Лернатовича, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженку міста Алчевськ Луганської області, громадянки України яка проживає АДРЕСА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ::

З протоколу слід, що 04.08.2021 року о 11 годин під час здійснення прикордонного контролю у пункті пропуску «Мілове» на виїзд з України була виявлена ОСОБА_1 яка на паспортному контролі пред`явила закордонний паспорт громадянина Російської Федерації. Під час проведення з`ясування обставин було встановлено, що вона має ще і паспорт громадянина України. Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 порушила ст.4 Закону України «Про громадянство України» та ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянам України» і в її діях маються адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась була повідомлена належним чином.

До протоколу про адміністративне правопорушення були надані матеріали: протокол про адміністративне правопорушення від 04.08.2021; рапорт начальника групи ІПК віпс (тип А) впс «Марківка» майстра сержанта ОСОБА_2 ,копія паспортів на ім`я ОСОБА_1 як громадянки України та громадянки Російської Федерації інших доказів на момент розгляду протоколу про адміністративне правопорушення суду надано не було.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, виходячи з наступного.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 204-1 КУпАП слід, що за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Як слід з матеріалів, що ОСОБА_1 для виїзду з України пред`явила для перетину держаного кордону України паспорт громадянина Російської Федерації, в подальшій перевірці було встановлено, що вона в`їхала до України за паспортом громадянина України, що кваліфіковано як спроба незаконного перетину державного кордону України по невідповідному документу.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в`їзду на територію України або виїзду з України.

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року за №1710-VI, який визначає умови перетинання державного кордону України, передбачено, що початком здійснення прикордонного контролю, зокрема, особи, є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України. Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року за №1710-VI слід, що паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону. У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

За п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року за №1710-VI, слід,що перевірка документів - дослідження уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України паспортного та інших документів фізичних осіб, які перетинають державний кордон, з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, а також дослідження за результатами оцінки ризиків документів, що стосуються транспортних засобів, вантажів.

Аналізуючи наведений закон слід, що особа при проходженні паспортного контролю самостійно надає органам Державної прикордонної служби України документ, який надає їй право на перетин державного кордону України. У зв`язку з чим саме цей документ і підлягає перевірці працівниками прикордонної служби з метою встановлення його дійсності та приналежності відповідній особі. Таким чином, працівники прикордонної служби позбавленні можливості здійснити перевірку будь-якого іншого документу, який не був безпосередньо наданий особою при проходженні останнім паспортного контролю для посвідчення своєї особи.

У самому протоколі про адміністративне правопорушення від 04.08.2021року не наведено, а самі матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження невідповідності документа, за яким перетинала державний кордон ОСОБА_1 , не наведено доказів на підтвердження недійсності даного документу, чи доказів на підтвердження того, що даний документ містить ознаки фальшування, підробки чи містить недостовірні відомості про особу ОСОБА_1 відповідно до приписів ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» та диспозиції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Крім того, відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року «Про порядок перетину Державного кордону України громадянами України» перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини; 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Об`єктивна сторони правопорушення, за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, настає при перетинанні або спробі перетинання кордону особою без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу.

У розумінні п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 р. паспортний документ - виданий уповноваженими державними органами України чи іншої держави або статутними організаціями ООН документ, що підтверджує громадянство, посвідчує особу пред`явника, дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнаний Україною.

Гаврилова- ОСОБА_3 при перетинанні Державного кордону України в пункті пропуску пред`явила власний, дійсний закордонний паспорт громадянина Російської Федерації, який містив в собі усі необхідні реквізити і дані, при цьому доказів про те, що вказаний документ містив недостовірні відомості про особу в матеріалах справи відсутні. Тобто, ОСОБА_1 при перетинанні Державного кордону України у пункті пропуску пред`явила дійсний документ і цей документ не містить недостовірних відомостей про особу.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона на паспортний контроль пред`явила документ - паспорт громадянина Російської Федерації, маючи також і паспорт громадянина України, тобто вчинила спробу незаконного перетину державного кордону України по невідповідному документу, проте в протоколі про адміністративне правопорушення не вказується чому саме в даному випадку цей документ не дає йому право на перетин кордону.

Слід зазначити, що в Україні діє принцип єдиного громадянства (п. 1 ч. 2 Закону України «Про громадянство»), згідно з яким, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Однак, відповідальності за подвійне громадянство законодавством України не передбачено.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставини в справі відсутні належні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що виходячи з вищенаведеного, при вказаних обставинах, складання відповідного протоколу відносно ОСОБА_1 та направлення його до суду, є спробою працівників Державної прикордонної служби України, із використанням положень ст. 204-1 КУпАП, притягнути її до відповідальності за наявність у неї подвійного громадянства, хоча така відповідальність діючим законодавством України не передбачена.

Керуючись ст.ст. 247 ч. 1 п. 1, 251, 252, 283 КУпАП, ст. ст. 1, 6, 7 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року за № 1710-VI, ст. 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991р., -

ПОСТАНОВИВ:

У притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП відмовити. Провадження у справі закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до Луганського апеляційного суду,шляхом направлення скарги через Міловський районний суд.

Суддя: С.І. Чехов