Справа № 303/5415/21
Провадження № 3/303/2766/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 серпня 2021 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

- за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 27 червня 2021 року о 02 год. 40 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), від проходження огляду на стані сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 26 червня 2021 року повертався з аеропорту міста Львова, оскільки надає послуги з перевезення вантажу «200». Виконавши роботу, він повертався зі своїм напарником додому. Після того, як завіз напарника додому, рухався по вулиці Томаша Масарика в місті Мукачево та був зупинений працівниками патрульної поліції. На першу вимогу, щодо огляду на стан вживання наркотичних засобів, він погодився пройти огляд. Разом з працівниками патрульної служби проїхав у лікарню по вулиці Пирогова в місті Мукачеві.

Зазначив, що дійсно виглядав змученим, коли його зупинили працівники патрульної поліції, оскільки в той день проїхав майже 600 км, проте категорично ствердив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вивчивши надані суду матеріали провадження слід прийти до наступного.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням згідно частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27 червня 2021 року правопорушник від проходження огляду на стані сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Проте, протокол паро адміністративне правопорушення не містить жодного покликання на те що, ОСОБА_1 попередньо керував транспортним засобом і яким саме.

Відповідно до пункту 2. 5 ПДР України(затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306) водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно пункту 6 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Відповідно до п. 7 Розділу 1 зазначеної вище Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із записів з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи, вбачається, що правопорушник керуючи транспортним засобом був зупинений працівниками поліції. Після чого, йому було запропоновано пройти освідчення на стан наркотичного сп`яніння та проїхати до Мукачівської ЦРЛ. Правопорушник не заперечував щодо проходження огляду на стан сп`яніння.

Проте, як вбачається із запису нагрудних камер працівників поліції, правопорушник позбавлений був можливості здати зразки біологічного середовища (сечу) для лабораторного дослідження. Неодноразово наголошував про це, і просив зачекати.

Незважаючи на доводи правопорушника, працівники поліції відразу повідомили ОСОБА_1 про складання стосовно нього протоколу про відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, і роз`яснили що вже у судовому засідання він буде доводити свою позицію щодо правомірності підстав відмови.

Як зазначено вище, відповідальність за даною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Слід зазначити що пунктами 12,13 розділу Ш Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року № 1452/735 визначено що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Проте працівниками поліції, в порушення зазначених вище вимог, не запропоновано особі, стосовно якої у подальшому складено протокол, пройти огляд за допомогою іншого біологічного середовища.

Зазначені вище розбіжності у протоколі про адміністративне правопорушення та записів з нагрудних камер працівників поліції позбавляють можливості належним чином встановити факт адміністративного правопорушення.

Статтею 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення)

Відповідно до пункту "а" частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції (пункту 55 рішення у справі "Гурепко проти України"; пункту 21 рішення у справі "Надточій проти України").

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Згідно пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст.ст. 130, 247, 280, 282-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України) за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду О.І.Маргитич