ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1135/21 Справа № 186/684/21 Суддя у 1-й інстанції - Янжула С. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд, в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року, у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої охоронцем Першотравенського РМЗ, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.4 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 гривень 00 копійок.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 визнано винною в тому, що вона о 16:30 годині 08 травня 2021 року по вул.Чайковського, м.Першотравенська, Дніпропетровської області, керувала транспортним засобом "ВАЗ-21121" д/н НОМЕР_1 , який має технічні несправності: не працює правий "стоп". Також, були відсутні інші елементи конструкції транспортного засобу - медична аптечка і працездатний вогнегасник, чим порушила п.31.4.7 є ПДР України, повторно протягом року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю події, складу адміністративного правопорушення. Також, просить поновити їй строк на апеляційне оскарження, остільки була ознайомлена з матеріалами справи лише 17.06.2021 року, а також в період 16.06.2021 року по 22.06.2021 року перебувала на амбулаторному лікування у сімейного лікаря.

На її думку, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, матеріали провадження не містять жодних доказів, які б підтверджували викладене у протоколі складеним поліцейським. Вважає, що її вина не доведена, остільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження зазначеного порушення ПДР.

Вважає, що матеріалами справи, показаннями свідків, записами нагрудних камер співробітників поліції, які містяться в матеріалах справи, підтверджено, що світлові прилади («стопи») на її автомобілі працювали, а її притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП за відсутність діючого вогнегасника та аптечки в автомобілі. П.31.4 ПДР України визначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності технічних несправностей, і невідповідностей таким вимогам: п. 31.4.7. Інші елементи конструкції; є) відсутні: медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусів, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж; знак аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі; працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

Відсутність хоча б одного з цих предметів (аптечки, вогнегасника, знаку аварійної зупинки) ніяк не може бути технічною несправністю транспортного засобу, і управління автомобілем з відсутньою медичною аптечкою чи вогнегасником, на її думку, необхідно кваліфікувати за ст. 125 КУпАП, як інші порушення правил дорожнього руху, що тягне за собою попередження, оскільки жодним нормативним документом не передбачено окремо відповідальність за експлуатацію транспортного засобу без аптечки, знаку аварійної зупинки або справного вогнегасника.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 до початку апеляційного розгляду подала заяву про необхідність проведення судового засідання за її відсутності, а апеляційну скаргу задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Насамперед вважаю, що необхідно поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження даної постанови, остільки строк нею порушений з поважних причин, адже ОСОБА_1 була ознайомлена з матеріалами справи 17.06.2021 року, а також в період 16.06.2021 року по 22.06.2021 року перебувала на амбулаторному лікування у сімейного лікаря, що підтверджується наданою нею довідкою. Апеляційна скарга була подана до суду першої інстанції 23.06.2021 року.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення БД №453456 від 08 травня 2021 року, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 о 16:30 годині 08 травня 2021 року по вул.Чайковського, м.Першотравенська, Дніпропетровської області, керувала транспортним засобом "ВАЗ-21121" д/н НОМЕР_1 , який має технічні несправності: не працює правий "стоп". Також, були відсутні,- медична аптечка і працездатний вогнегасник.

- рапортом працівника патрульної поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 протягом року притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України. Тобто дане правопорушення вчинене нею повторно протягом року;

- наявним в матеріалах справи відеозаписом та переглянутим в районному суді та в апеляційному суді, з якого вбачається, що 08 травня 2021 року в світлу пору доби працівники поліції спілкуються з водієм припаркованого транспортного засобу "ВАЗ-21121" д/н НОМЕР_1 біля магазину "Юлія" по вул.Чайковського, м.Першотравенська, Дніпропетровської області, зазначаючи, що вона керувала транспортним засобом, в якому не спрацював правий "стоп", та було запропоновано перевірити його роботу. Пасажир даного автомобіля натискає на педаль спробує ще раз, "стопи" працюють. Працівники поліції пояснюють, що помітили вказаний транспортний засіб і на нерівностях не горів в ньому правий "стоп". При перевірці транспортного засобу встановлена відсутність аптечки та вогнегасника в ньому. Працівники поліції питають, чи вживала водій алкогольні чи наркотичні засоби, вона це заперечує, пропонують пройти огляд, водій погоджується;

- копією постанови Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області БАА №187525 від 25 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Наведеними у постанові суду першої інстанції даними спростовані твердження останньої про відсутність у справі доказів її винуватості та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Але апеляційний суд зазначає, що є слушною думка ОСОБА_1 , що аптечка та вогнегасник відносяться до інших елементів конструкції транспортного засобу.

На думку апеляційного суду вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, районний суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23,33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують, та обтяжують відповідальність.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Ісмаїлов проти Росії від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ , при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги незначний характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, рід занять та майновий стан, приходить до висновку про необхідність зміни оскаржуваної постанови в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, та вважає за можливе визнати зазначені дії ОСОБА_1 малозначними та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності за скоєне, обмежившись усним зауваженням.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, вважаю за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду,- в частині накладеного стягнення, змінити, застосувавши вимоги ст.22 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 22, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , -задовольнити частково.

Постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, в частині накладення адміністративного стягнення, - змінити.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КпАП України за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Постанова набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко