Провадження № 3/263/3265/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року м. Маріуполь Донецької області

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Федоренко Тетяна Іванівна, при секретрі ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Маріуполі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.08.2021 року о 19 годині 15 хвилин за адресою Донецька область, м.Маріуполь, Центральний район, шосе Запорізьке,1, БПЗС-008 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ЗАЗ-Daewoo Sens, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, почервоніння шкіряного покрову обличчя). Від проведення огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою технічного приладу "Drager Alcotest" на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду в КНП МЦПЛЗ м.Маріуполя в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні провину свою не визнав, зазначивши, що дійсно керував вказаним транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції на блок-пості. Чому працівники поліції відчули від нього запах алкоголю - не знає, відмовився проходити огляд на місці, оскільки не довіряє технічному приладу "Drager Alcotest". Від проходження у медичному закладі огляду також відмовився, оскільки ні на чому було туди їхати. Вважає, що наякого почервоніння обличчя в нього не було,його хода була стійкою. Вважає, що ніякого правопорушення не вчиняв, особи які вчинили злочин не визнають своєї вини, тому він також не визнає.

У відповідності до ч.1 ст.130 КпАП України передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, доведена належними доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 24.08.2021 року серії ААБ № 107913, що є самостійним доказом у справі, відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду за допомогою технічного приладу "Drager Alcotest" та від медичного огляду для визначення стану сп`яніння, направленням на огляд водія з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, рапортами поліцейських, відеозаписом.

З доданого до протоколу відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції відмовляється від проходження огляду за допомогою технічного приладу "Drager Alcotest" на місці зупинки та від медичного огляду для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків. Також на відеозапису працівниками поліції ОСОБА_2 посталвено питання, чому від нього мається запах алкоголю та пропонується після відмови пройти огляд на місці зупинки проїхати на поліцейському автомобілі до медичного закладу, але ОСОБА_2 відмовляється, що спростовує доводи останнього, що йому не було на чому їхати до медичної установи.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена в повному обсязі.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчинених правопорушень, які відноситься до грубих порушень ПДР України як такі, що безпосередньо впливають на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст.130, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вигляді становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення.

Суддя Т.І.Федоренко