Справа №333/4713/21
Провадження №3/333/1887/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 жовтня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучков С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., прокурора Захожи О.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, офіційно непрацюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

09.07.2021 року із Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , припинивши 03.01.2020 року діяльність на посаді поліцейського-водія взводу реагування Олександрівського МВ УПО в Запорізькій області і маючи спеціальне звання сержант поліції, будучи відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», а також будучи ознайомленим із вимогами Закону України «Про запобігання корупції», у тому числі в частині вимог фінансового контролю, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року (зі змінами), відповідно до яких він був зобов`язаний подати до 01.04.2021 року декларацію як особа, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, достовірно знаючи про необхідність подати таку декларацію у період часу з 01.01.2021 року по 01.04.2021 року, без поважних причин, маючи всі необхідні можливості, подав декларацію несвоєчасно, а саме: 02.04.2021 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні прокурор обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримала, зазначила про наявність в діях ОСОБА_1 ознак діянь, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а також просила суд притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У ході розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 , після роз`яснення йому головуючим прав, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, вину визнав, і суду пояснив, що дійсно, припинивши 03.01.2020 року діяльність на посаді поліцейського-водія взводу реагування Олександрівського МВ УПО в Запорізькій області і маючи спеціальне звання сержант поліції, він подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, лише 02.04.2021 року, оскільки вважав, що у нього є ще один місяць для заповнення декларації. Також зазначив, що декларація при звільненні була подана ним своєчасно. На теперішній час він ніде не працює, на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей і дружина, яка наразі перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. У період з 10.09.2021 року по 21.09.2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні №1 КНП «Міська лікарня №6» Запорізької міської ради, у зв`язку з чим поніс значні фінансові витрати на лікування. Через місяць йому необхідно пройти повторний курс реабілітаційного лікування. Раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності він не притягувався. Під час проходження служби йому неодноразово оголошувалися подяки. Накладення адміністративного стягнення у виді штрафу для нього буде значним тягарем, він не матиме можливості його сплатити і це значно вплине на його матеріальне становище, у зв`язку з чим він просить суд звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю на підставі ст.22 КУпАП.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, повністю підтверджується зібраними у провадженні доказами в їх сукупності, з таких підстав.

Крім визнання своєї вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 23/2021 від 07.07.2021 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.06.2021 року;

- наказом №2 о/с від 03.01.2020 року про звільнення сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейського-водія взводу реагування Олександрівського МВ УПО в Запорізькій області зі служби в поліції за власним бажанням (а.с.17);

- наказом №287 о/с від 31.10.2017 року про присвоєння чергового спеціального звання сержант поліції ОСОБА_1 (а.с.18);

- наказом №49 о/с від 01.03.2018 року про призначення сержанта поліції ОСОБА_1 поліцейським-водієм взводу реагування Олександрівського МВ УПО в Запорізькій області (а.с.19);

- повідомленням про ознайомлення з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», в якому міститься особистий підпис ОСОБА_1 від 03.01.2020 року про те, що він ознайомлений з вимогами законодавства України з питань запобігання корупції, зокрема про обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.20);

- результатами пошуку декларації ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі декларацій і роздрукованою з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік, з якої вбачається, що декларація була подана ОСОБА_1 02.04.2021 року (а.с.10-13).

У судовому засіданні встановлено і не спростовується учасниками, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом дії Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, за 2020 рік.

Частина перша статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_2 , належить до таких, які пов`язані з корупцією.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Правопорушення, пов`язане з корупцією, це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом України «Про запобігання корупції» вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, за яке встановлено, в тому числі, і адміністративну відповідальність.

Таким чином, при кваліфікації діяння, пов`язаного з корупцією, не вимагається встановлення і доведення таких ознак складу правопорушення, як наявність ознак корупції та умислу на вчинення діяння.

Згідно з п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22 травня 2017 року, вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Так, для кваліфікації діяння за частиною першою статті 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом, та поважності причин такого несвоєчасного подання.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

У той же час, переліку поважних причин у розумінні ч.1 ст. 172-6 КУпАП законом не встановлено. Отже, поважність несвоєчасного подання декларацій у кожному окремому випадку має визначатись залежно від конкретних обставин кожної справи.

ОСОБА_1 був обізнаний з вимогами щодо подання декларацій, оскільки неодноразово подавав вже декларації у попередні роки і був попереджений під підпис при звільнені про необхідність подати таку декларацію, поважності несвоєчасності подання декларації у період з 01.01.2021 року по 02.04.2021 року ОСОБА_1 суду не надано.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання щодо необхідності накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 подав декларацію, хоч із запізненням на два дні, дані про особу правопорушника, який зробив для себе відповідні висновки і щиро розкаявся у вчиненому, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, має тяжкий матеріальний стан, а також приймає до уваги відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, відсутність реально заподіяної істотної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, які охороняються законом, що, на думку суду, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння. Також суд враховує, що з урахуванням особи правопорушника, його матеріального стану, призначення стягнення, передбаченого у санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП, буде надмірним тягарем для ОСОБА_1 і поставить у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, з урахуванням вищевикладених обставин, хоча формально і містить ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, однак у зв`язку із своєю малозначністю не являє собою великої суспільної небезпеки на час його вчинення, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ч.1 ст.172-6, ст.22, 38, 283-284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, за малозначністю на підставі ст.22 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков