Провадження № 33/4808/725/21
Категорія ч. 3 ст. 41 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Гевка А.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Гевка Андрія Васильовича, що діє в особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИЛА:

Суддею суду першої інстанції встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснив фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) за наступних обставин.

Так, 21 липня 2021 року о 12 год. 50 хв. під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 за фактичною адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Миколайчука, 2 , ТЦ «Арсен» магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », виявлено, що ФОП ОСОБА_2 порушив вимоги законодавства про працю, а саме: здійснив фактичний допуск працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державно політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року № 413. Встановлено, що на робочому місці знаходилась ОСОБА_3 , відповідно до письмового пояснення якої, вона працює на посаді продавця у ФОП ОСОБА_2 з 21 липня 2021 року з режимом роботи з 11 год. до 13 год. та з 14 год. до 21 год. Заробітну плату ще не отримувала. Також повідомила, що трудовий договір з нею не укладався. В ході інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 трудового договору укладеного з ОСОБА_3 не надав. Своїми діями ОСОБА_2 не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства про працю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Захисник Гевко А.В. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзіпросить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі.

Сторона захисту посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неналежним чином встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів. Зазначає, що в основу постанови покладена відсутність доказів притягнення до юридичної відповідальності за абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України шляхом застосування санкцій у вигляді попередження. Зауважує, що на підставі Акту інспекційного відвідування № ІФ2006/535/АВ від 26 липня 2021 року було винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства № ІФ2006/535/АВ/П, який виконаний. Крім того, було складено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ІФ2006/535/АВ/П/ПВ від 26 липня 2021 року. Підсумовує, що законодавець закріпив відповідальність фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої-третьої груп, у вигляді застосування попередження. Відповідно, попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ІФ2006/535/АВ/П/ПВ від 26 липня 2021 року є підтвердженням притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України. Наголошує, що якщо фізичну особу-підприємця було притягнуто до відповідальності на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, її не може бути притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП, таке є неприпустимим.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

В судове засідання апеляційного суду з`явився захисник Гевко А.В., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

Захисник Гевко А.В. просив проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Оскільки не встановлено обставин, які перешкоджають проведенню апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Під час апеляційного розгляду захисник Гевко А.В. просив задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши доводи захисника Гевка А.В., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № ІФ2006/535/АВ/П/ПТ від 26 липня 2021 року 21 липня 2021 року о 12 год. 50 хв. під час проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 за місцем фактичного здійснення підприємницької діяльності за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Миколайчука, 2 , ТЦ « Арсен » магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », встановлено, що на робочому місці знаходилась ОСОБА_3 . Відповідно до її письмового пояснення, вона працює на посаді продавця у ФОП ОСОБА_2 з 21 липня 2021 року з режимом роботи з 11 год. до 13 год. та з 14 год. до 21 год. Заробітну плату ще не отримувала. Також повідомила, що трудовий договір з нею не укладався. В ході інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2 трудового договору укладеного з ОСОБА_3 не надав. Таким чином встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснив фактичний допуск працівника ОСОБА_3 до роботи без належного оформлення трудових відносин, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 21 КЗпП, ч. 4 ст. 24 КЗпП та ПКМУ № 413, що є правопорушенням, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Згідно з копією пояснення ОСОБА_3 вона працює у ФОП ОСОБА_2 на посаді продавця з 21 липня 2021 року в ТЦ «Арсен» магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» з режимом роботи з 11 год. до 13 год. та з 14 год. до 21 год., трудовий договір з нею не укладався, заробітну плату ще не отримувала.

За змістом Акту № ІФ2006/535/АВ від 26 липня 2021 року, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , фактична адреса - м. Івано-Франківськ, вул. Миколайчука, 2 , ТЦ «Арсен» магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », станом на день інспекційного відвідування на робочому місці знаходились працівники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ФОП ОСОБА_1 надав підтверджуючі документи щодо укладання трудових відносин з ОСОБА_5 .

На роздруківках фотокарток зафіксовано магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» та працівників.

Згідно з ч. 3 ст. 41 КУпАП фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

За ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За приписами ч. 4 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 17 червня 2015 року визначено порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу.

Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності.

Стороною захисту не наведено переконливих доводів для сумнівів у тому, що вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Сторона захисту не наводить переконливих доводів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не було допущено порушення - він здійснив фактичний допуск працівника до роботи з оформленням трудового договору (контракту).

ОСОБА_1 як фізична особа - підприємець є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Враховую, що відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ІФ2006/535/АВ/П/ПВ від 26 липня 2021 року згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

Так, за змістом ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно, у разі вчинення відповідного порушення особа, у разі її винуватості, може понести цивільно-правову, фінансово-правову, кримінальну, адміністративну та дисциплінарну відповідальність.

Стягнення, передбачені ст. 265 КЗпП України, є заходами фінансової відповідальності, підстав відносити їх до заходів адміністративної відповідальності немає.

Фінансова відповідальність виникає в результаті фінансового правопорушення, адміністративна - в результаті адміністративного.

Апелянт обґрунтовує свої вимоги з посиланням практику в адміністративному судочинстві. Проте, положення КАС України застосовуються при вирішенні спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. КАС України не регулює провадження у справах про адміністративні правопорушення в судах.

Таким чином доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 41 КУпАП.

З огляду на наведене, оскаржена постанова винесена з дотриманням норм процесуального права та з правильним застосуванням норм матеріального права, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Гевка Андрія Васильовича, що діє в особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло