Провадження № 33/801/870/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кашпрук Г. М.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 листопада 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 454,40 грн.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження по справі закрити.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що працівники поліції в порушення вимог закону не провели його огляд на стан сп`яніння на місці, а відразу поїхали до медичного закладу. Апелянт вказує, що від підписання висновку медичного огляду відмовився через те, що наркологом було відмовлено у взятті крові та сечі для проведення аналізу на стан сп`яніння.

Також ОСОБА_1 стверджує, що того дня вживав тільки квас і в стані сп`яніння не був. Порушенням порядку проведення огляду на стан сп`яніння вважає також ту обставину, що поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Крім того, на думку скаржника, розгляд справи за його відсутності є порушенням його прав, а доводи суду про те, що ОСОБА_1 з`явився до суду напідпитку безпідставні та помилкові.

ОСОБА_1 , якому судову повістку направлено за вказаною ним адресою, не з`явився в судове засідання, а судова повістка повернута суду в зв`язку з його відсутністю за вказаною адресою.

Апеляційний суд згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 534742 від 11.09.2021 водій ОСОБА_1 о 15 год 30 хв цього ж дня - 11.09.2021 в місті Вінниці по вул. Соборна 7 керував автомобілем «DACIA SANDERO» д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності лікаря нарколога, результат 1,97%.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КпАП України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні вимог апеляційної скарги апеляційний суд виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини першої статті 130 КпАП України встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 534742 від 11.09.2021, який складений та підписаний уповноваженою на те особою - інспектором взводу 2 роти 3 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Войцещуком О.А., висновком щодо результатів медичного огляду КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВМР за результатом якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,97 проміле), рапортом старшого лейтенанта поліції Войцещука О.А, відеозаписами з нагрудної камери поліцейських та з місця події.

Відповідно до вимог статті 256 КпАП України, якою врегульовано зміст протоколу про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 був присутній та ознайомлений із його змістом, йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України, повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться у Вінницькому міському суді. Жодних зауважень чи незгоди із його змістом останнім не зазначено, як і не вказано щодо протиправності дій працівників поліції при його складанні.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, такими, що розкривають об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого цією статтею.

Твердження апелянта про те, що суд в порушення вимог статті 268 КпАП України розглянув справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд до уваги не бере, враховуючи наступне.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання (рішення Європейського Суду від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

Відповідно до статті 277 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції вжито необхідних заходів для об`єктивного, своєчасного розгляду даної справи та для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні. Його завчасно та належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Натомість ОСОБА_1 не скористався своїми процесуальними правами, а натомість прибув до суду з ознаками алкогольного сп`яніння, що відповідно до Правил пропуску осіб до приміщення Вінницького міського суду Вінницької області та на його територію транспортних засобів, затверджених Наказом голови Вінницького міського суду Вінницької області від 07.07.2020, є підставою для заборони пропуску до приміщення суду, про що 19.10.2021 командиром 2 відділення 1 взводу охорони 1 підрозділу охорони ТУ ССО у Вінницькій області (м. Вінниця) старшим сержантом Служби Вітвіцьким В.І. було складено рапорт.

З метою дотримання основних засад судочинства, зокрема і розумних строків розгляду справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином повідомленої про таку справу.

Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Законом не забороняється працівникам поліції запропонувати правопорушнику пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині суд вважає безпідставними. Огляд фактично проведено і в матеріалах справи наявний висновок такого огляду.

Не спростовують вірних висновків суду першої інстанції твердження апелянта про нібито відмову лікаря-нарколога від проведення аналізу крові на вміст алкоголю.

Так, працівники закладу охорони здоров`я діють відповідно до вимог Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.09.2009 №400/666 (далі Інструкція).

Пунктом 10 Порядку та пунктом 3.9 розділу 3 Інструкції передбачено проведення огляду водія на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ, а в акті медичного огляду (додаток 2 до Інструкції, який складається за результатами огляду) вносяться дані за результатами обстеження з використанням спеціального технічного засобу для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту.

Газоаналізатори Drager Alcotest сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01.09.2014 та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатори Drager Alcotest внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.

За змістом пункту 3.13 Інструкції для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 3.12, зокрема, сечі.

Отже, дослідження біологічного середовища на визначення стану алкогольного сп`яніння не є обов`язковим, а підстав сумніватися у результатах тесту на стан сп`яніння, проведеного газоаналізатором Drager Alcotest, немає.

Доводи апелянта про невідсторонення його від керування ТЗ спростовуються доказами по справі.

Зокрема, з відеозаписів з нагрудної камери поліцейських видно, що для проведення обстеження на стан сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 було доставлено на службовому авто патрульної поліції. Після проходження медичного огляду ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість керування ним транспортним засобом та запропоновано зателефонувати комусь, хто може забрати автомобіль з вул. Соборної, де було зупинено та залишено авто. Факт відсторонення водія ОСОБА_1 від керування ТЗ та того, що автомобіль забрав тверезий водій також підтверджується рапортом від 11.09.2021.

Отже, переконливих доводів, які б спростовували чи ставили під сумнів висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2021 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 жовтня 2021 року залишити без задоволення, а постанову - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Стадник