Справа № 438/1392/20
Номер провадження 3/438/3/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 січня 2021 р. суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, гр. України, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 080115 від 17 жовтня 2020 року вбачається, що 17 жовтня 2020 року 13 год. 05 хв. на (в) м.Борислав по вул. С.Петлюри, 25, керуючи т.з. Seat Altea д.н.з. НОМЕР_1 виїжджаючи з прилеглої території, не надала дорогу т.з., який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення з т.з. Renault Megan д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Дані т.з. отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п.п. 10.2, 16.11 ПДР, чим вчинила правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Суд вжив всіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду. Відповідно до положень ст.268 КУпАП визначний вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі. Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність правопорушника.

Таким чином, суд розглядає справу у відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів справи.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 не з`явився. Як встановлено, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 виданого 18 листопада 2020 року.

В судове засідання з`явився представник володільця транспортного засобу ОСОБА_3 адвокат Кунців П.Р., який повністю підтримав складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та зазначив, що дана ДТП сталася лише у зв`язку з не дотриманням ОСОБА_1 заначених в протоколі положень ПДР України. Просив призначити покарання згідно вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представник володільця транспортного засобу ОСОБА_3 адвоката Кунців П.Р., дослідивши висновок експерта від 24 грудня 2020 року, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до положень п. 1.4 Правил дорожнього руху України кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила.

Так, згідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена: протоколом серії БД №080115 від 17 жовтня 2020 року, схемою місця ДТП, яка сталася 17 жовтня 2020 року, в якій схематично зображено місце вчинення ДТП, розташування транспортних засобів по відношенню до інших об`єктів на місці події та пошкодження, яких зазнали дані транспортні засоби; поясненнями ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , які, в своїй сукупності, підтверджують вищевикладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та встановлюють особу, яка його вчинила.

Крім цього, згідно висновку експерта від 24 грудня 2020 року, в дорожній ситуації, що склалася, дії водій ОСОБА_1 , з технічної точки зору, не відповідали п. 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу»; «небезпека для руху»); 2.3 (пунктів «б» та «д»); 10.1 та 16.11 ГІДР України, і ці невідповідності, з технічної точки зору, перебувають у причинно- наслідковому зв`язку з фактом даної ДТП.

Оцінюючи вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які відповідають критеріям належності і допустимості, та підтверджують вину ОСОБА_1 .

Таким чином, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 , як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, зокрема п. 10.2, 16.11 ПДР України, що знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди та спричинило пошкодження транспортних засобів, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого нею правопорушення; ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого ст.124 КУпАП, яка доведена повністю, а тому стосовно ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу. Застосування судом до ОСОБА_4 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Відповідно до ч. 5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути із правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.23,33,124 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, гр. України, визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, гр. України на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційного скарги до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Cуддя А.Т.Слиш