Справа № 675/1738/20
Провадження № 3/675/2/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2021 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Король О.В., за участю секретаря судового засідання Сопронюк С.Л., захисника Дацишиної М.В., потерпілого ОСОБА_1 , представника потерпілого Каруна В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого по АДРЕСА_1 , пенсіонера,-

В С Т А Н О В И В:

28.08.2020 року о 21 годині 50 хвилин ОСОБА_2 (по тексту ОСОБА_2 ) по вул. Миколи Микитюка, 22, що в м. Ізяслав Хмельницької області, керуючи автомобілем «VAZ 210700-20» д.н.з. НОМЕР_1 та виїжджаючи на дорогу з житлової зони, двору будинку №22, що по вул. Миколи Микитюка перед проїзною частиною не надав перевагу в русі автомобілю «VAZ», моделі 210990 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 (по тексту ОСОБА_1 , потерпілий) та допустив зіткнення в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

У судовому засіданні, в якому ОСОБА_2 брав особисту участь, свою вину не визнав повністю, вказуючи, що в його діях в будь-якому випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, так як інший учасник ДТП ОСОБА_1 під час руху перевищував встановлену допустиму швидкість руху, яка могла становити близько 100 км/год, внаслідок чого і відбулася ДТП.

Під час судового розгляду ОСОБА_2 пояснив, що 28.08.2020 року близько 22 години виїжджаючи з житлової зони, а саме БОС №22, що вул. Миколи Микитюка на головну дорогу спочатку поглянув вправо, де не було транспортних засобів, а потім на ліво, де був автомобіль, світло фар якого вказувало на розміщення близько 100 метрів. Пояснив, що в даній дорожній обстановці розраховуючи, що інший учасник дорожнього руху дотримуватиметься ПДР, в тому числі в частині максимально допустимої швидкості, вмикнув першу передачу в автомобілі та почав рух однак не завершив маневр повороту ліворуч, оскільки зустрічний автомобіль допустив зіткнення.

При цьому, на думку ОСОБА_2 слід звернути увагу, що ОСОБА_1 в порушення ПДР рухався по зустрічній смузі руху, що також стало наслідком зіткнення двох автомобілів.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Дацишина М.В. у судовому засіданні вказувала, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На думку захисника, пояснення ОСОБА_2 , показання свідків та наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення очевидно свідчать про порушення ПДР саме ОСОБА_1 , і саме його дії призвели до ДТП, так як той перевищував допустиму максимальну швидкість руху та виїхав на зустрічну смугу руху.

Незважаючи на повне невизнання ОСОБА_2 вини, його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доводиться наступними дослідженими безпосередньо судом доказами.

Так, ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що рухаючись своїм автомобілем 28.08.2020 року близько 22 години по вул. Миколи Микитюка по головній дорозі по відношенню до другорядної дороги з житлової зони, двору будинку №22, що по вул. Миколи Микитюка помітив на відстані 50-60 метрів автомобіль, у зв`язку з чим змістився ближче до середини дорожньої розмітки, натомість той вискочив на головну дорогу, з огляду на що перестроївся на зустрічну смугу, щоб його об`їхати та уникнути зіткнення, так як не міг діяти іншим чином. Вказав, що ОСОБА_2 не дав йому перевагу в русі, як це визначено п. 10.2. ПДР, хоча зобов`язаний був це зробити, внаслідок чого відбулася ДТП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Карун В.П. у судовому засіданні вказував, що як особисті пояснення ОСОБА_2 , так і наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення беззаперечно вказують на винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Так за покликанням представника потерпілого слід звернути увагу, що у випадку, навіть коли припустити, що і мало місце перевищення ОСОБА_1 швидкості руху, це в жодному разі не дає підстав вважати, що це було причиною ДТП і знаходиться в причинному зв`язку з тими подіями, які мали місце, так як такою причиною, в порушення п. 10.2. ПДР був виїзд ОСОБА_2 на головну дорогу.

Свідок ОСОБА_3 , яка являється дружиною ОСОБА_2 та була пасажиром автомобіля «VAZ 210700-20» д.н.з. НОМЕР_1 повідомила, що близько 22 години 28.08.2020 року її чоловік виїжджав автомобілем з двору будинку №22, що по вул. Миколи Микитюка. Пояснила, що ОСОБА_2 під`їхавши до головної дороги зупинився та упевнився про відсутність перешкод та почав рух, і коли виїхав на праву частину дороги в напрямку м. Ізяслав, то на великій швидкості зі значною силою відбувся удар з автомобілем, що рухався назустріч. Також свідок ОСОБА_3 пояснила, що в момент маневру повороту ліворуч її чоловіком, по головній дорозі вже рухався автомобіль, про що вказувало світло його фар, і, який на її думку, перевищував допустиму швидкість.

Як вказала свідок ОСОБА_3 , на її думку та зі слів її чоловіка ОСОБА_2 , останній розраховував, що ОСОБА_1 має рухатись зі швидкістю не більшою 50 км/год, і допускав, що той знаходився на відстані близько 100 метрів, а відтак були підстави для виїзду на головну дорогу з другорядної та здійснення маневру повороту ліворуч.

Також свідок ОСОБА_3 вказала, що чітко бачила, що зустрічний автомобіль рухався по своїй смузі руху, а вже під час маневру повороту ОСОБА_2 перестроївся на зустрічну смугу.

Свідок ОСОБА_4 , яка являється дочкою ОСОБА_2 та була пасажиром автомобіля «VAZ 210700-20» д.н.з. НОМЕР_1 також повідомила, що близько 22 години 28.08.2020 року її батько виїжджав автомобілем з двору будинку №22, що по вул. Миколи Микитюка. В частині інших обставин справи свідок ОСОБА_4 зазначила, що безпосередньо не слідкувала за дорожньою обстановкою, в тому числі і через те, що була на задньому пасажирському сидінні автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , а тому фактично не була очевидцем подій, що мали місце перед ДТП.

Суд констатує, що показання свідка ОСОБА_3 по своїй суті не суперечать поясненням ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні, за виключенням покликання про перевищення останнім швидкості руху.

Винуватість ОСОБА_2 доведено також наступними доказами, які були безпосередньо досліджені та ретельно перевірені судом.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №485480 від 14.09.2020 року та схемою ДТП від 28.08.2020 року зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставин, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, в тому числі, зазначення водіїв учасників ДТП, розміщення автомобілів, механічних пошкоджень транспортних засобів.

Вивчивши зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №485480 від 14.09.2020 року, дослідивши схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.08.2020 року, підписану учасниками дорожньо-транспортної пригоди без будь-яких застережень, письмові пояснення ОСОБА_1 від 14.09.2020 року та ОСОБА_2 від 14.09.2020 року, фото-таблиці з місця дорожньо-транспортної пригоди, суд дійшов висновку, що зіткнення автомобіля «VAZ 210700-20» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 з автомобілем «VAZ», моделі 210990 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 виникло внаслідок порушення вимог п. 2.3 б, 10.2 Правил дорожнього руху саме водієм ОСОБА_2 , що тягне адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до положень статті 124 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

При цьому, п. 10.2 ПДР України передбачає, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

У свою чергу п. 2.3 б ПДР України встановлює, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У контексті вказаних приписів ПДР, необхідно наголосити, що ОСОБА_2 достеменно знаючи, що виїжджає на дорогу з житлової зони та повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, проігнорував п. 10.2 ПДР та виїхав на дорогу з житлової зону, двору будинку №22, що по вул. Миколи Микитюка та не надав перевагу в русі автомобілю «VAZ», моделі 210990 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , хоча останній за його покликанням рухався на відстані близько 100 метрів.

Суд констатує, що ані швидкість автомобіля «VAZ», моделі 210990 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , ані його розміщення, ані траєкторія руху по смузі руху не виключає перевагу в русі останнього та зобов`язує ОСОБА_2 дати дорогу будь-яким транспортним засобам.

При цьому необхідно зазначити, що ОСОБА_2 в даній дорожній обстановці зобов`язаний був бути уважним та мав стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, але жодним чином не розраховувати, що інший учасник вчинятиме дії, які дозволяли б уникнути зіткнення транспортних засобів.

На переконання суду, ОСОБА_2 чітко бачив рух автомобіля під керування ОСОБА_1 , що і сам підтвердив в ході судового розгляду, та навіть припускаючи, як він вказує, що той суттєво перевищує швидкість руху, зобов`язний був дотримуватися п. 2.3 б ПДР та п. 10.2 ПДР, однак легковажно їх порушив, внаслідок чого своїми діями наразив на небезпеку пасажирів свого автомобіля та інших учасників дорожнього руху.

Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_2 .

Необхідно наголосити, що в цілому дослідивши докази, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та показання свідків, суддя здобув достатньо підстав про доведення вини першого у вчиненні порушення п. 10.2, 2.3 б Правил дорожнього руху, що перебувало у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо - транспортної пригоди та її наслідками, а відтак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На думку суду, обставини, які б виключали в діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення відсутні.

Суд критично ставиться до покликань ОСОБА_2 та його захисника про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки інший учасник ДТП ОСОБА_1 на їх думку перевищував допустиму максимальну швидкість, так як вони не відповідають наявним матеріалам справи про адміністративне правопорушення та в будь-якому разі не спростовують обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №485480 від 14.09.2020 року, і в свою чергу не можуть виключати порушення п. 2.3 б ПДР та п. 10.2 ПДР, що було ретельно перевірено. Такі доводи, як і не доведені покликання про виїзд ОСОБА_1 на зустрічну смугу руху, коли ОСОБА_2 вже здійснив маневр повороту, можуть розцінюватися виключно як спосіб захисту та намагання ОСОБА_2 уникнути встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У той же час відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення виявлено та вчинене 28.08.2020 року.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

Враховуючи те, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки накладення адміністративного стягнення, визначені ч. 2 ст. 38 КУпАП, суддя дійшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 7, 33-35, 38, 124 , 247, 268, 277, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - закрити в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя О.В. Король