Справа № 944/4865/20 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 33/811/247/21 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Домашовця В.С. на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 січня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн.

Згідно постанови, 01.11.2020 о 18 год. 20 хв. ОСОБА_1 на 25 км. автодороги М-10 Львів-Краковець керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. В присутності двох свідків водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з даною постановою захисник Домашовець В.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати дану постанову та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі ч.1 п.1 ст.247 КУпАП.

Не згідний із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Підстави, відповідно до яких оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню наступні.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 1-4 статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Як убачається із представленої копії паспорта ОСОБА_1 , що місцем його проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку є АДРЕСА_1 , що належить до юрисдикції Пустомитівського районного суду Львівської області.

У суді першої інстанції захисник Домашовець B.C. зазначав, що місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 та просив скерувати справу за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області (письмове клопотання міститься в матеріалах справи).

Водночас працівником поліції при складенні протоколу зазначено замість адреси проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце обліку транспортного засобу. Прибуття ОСОБА_1 до Яворівського районного суду викликало значні труднощі та потребувало багато часу, а розгляд справи за його місцем проживання сприяв більш повній та об`єктивній реалізації його права на захист, а також з метою забезпечення своєчасного, всебічного та повного з`ясування обставин справи, недопущення порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на доступ до суду, враховуючи запровадженні карантинні обмеження щодо транспортного сполучення, який зареєстрований і проживає на території Пустомитівського району Львівської області.

За таких обставин суддя Яворівського районного суду Львівської області зобов`язаний був перевірити, чи підсудна справа цьому суду та у разі порушення правил підсудності повернути матеріали до органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення, для направлення протоколу за належністю.

Таким чином суддя Яворівського районного суду Львівської області справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 розглянув з порушенням правил підсудності, передбачених ст.276 КУпАП.

Оскільки норма закону про перевірку суддею правильності направлення протоколу про адміністративне правопорушення до належного суду дотримана не була, відтак постанова судді від 21 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 своєї вини за ч.1 ст.130 КУпАП не визнає. Звертає увагу, що 18 год. 30 хв. 27 секунда відеозапису з нагрудних камер поліцейських чітко зафіксовано як він погоджується на пропозицію поліцейського пройти огляд.

Крім цього, суд не викликав і не допитав в судовому засіданні свідків та розглянув справу поверхово і формально.

Враховуючи наведені докази і аргументи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що оскаржувану постанову отримав 01 лютого 2021 року про що міститься відповідна розписка в матеріалах справи тому вважає, що такий строк підлягає поновленню.

Апеляційна скарга адвоката Домашовця В.С. на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 21 січня 2021 року надійшла до Львівського апеляційного суду 22.02.2021 та неодноразово призначалась до розгляду, зокрема: 17.03, 31.03, 23.04, 14.05, 25.05, 23.06, 14.07, 28.07 та 04.08.2021, однак ОСОБА_1 та його захисник адвокат Домашовець В.С. в судові засідання жодного разу не з`явились. Належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи 04.08.2021 не надходило.

Окрім цього, ОСОБА_1 було відомо про те, що відносно нього, було складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його захисник оскаржив таку постанову в апеляційному порядку.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

У зв`язку, з наведеним, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 та адвоката Домашовця В.С.

Вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №009627 від 01.11.2020, відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції; поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу а також у медичному закладі.

Не беруться до уваги доводи апеляційної скарги в частині підсудності розгляду справи, оскільки така розглянута за місцем вчинення адміністративного правопорушення (25 км. Автодороги М-10 Львів-Краковець, що належить до підсудності Яворівського районного суду Львівської області. Справи даної категорії також можуть розглядатись за місцем обліку транспортних засобів чи місцем проживання порушника, однак суд першої інстанції не вбачав підстав для передачі справи на розгляд іншого суду з цих підстав.

Невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, є його правом, однак це жодним чином не спростовує правильних висновків суду першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у провину ставиться порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку із керуванням транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, від якого він категорично відмовився.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним, застосовано вірно.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити захиснику Домашовець Віталію Степановичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 21.01.2021.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 21 січня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Домашовця Віталія Степановича без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.