Справа № 158/2093/21
Провадження № 3/0158/569/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 серпня 2021 року м. Ківерці
Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Сіліч Ю.Л., за участю секретаря судового засідання Оніщук Н.Є., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 (м. Луцьк) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 484196 від 27.07.2021 року, ОСОБА_1 , цього ж числа о 12 год. 55 хв. в с. Красноволля по вул. Лесі Українки, керував мотоциклом марки «LIFAN», д.н.з. « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності свідка.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, підлягають з`ясуванню усі обставини справи, в тому числі чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав та вказав, що у зазначений в протоколі час керував вказаним транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які повідомили його, про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння; йому запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного за допомогою приладу «Драгер». Від проходження огляду він відмовився, оскільки в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Окрім того, зазначив, що працівники поліції самостійно, декілька разів продували в мундштук та запропонували йому пройти огляд уже з використаним мундштуком, на що він відмовився, побоюючись за власне здоров`я. В подальшому відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. Вказаний протокол він не підписував та ознайомлений з ним не був. Знаючи про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, звернувся в Маневицьку лікарню, де здав кров на вміст еталону в крові. За результатами токсикологічного дослідження у крові етанолу виявлено не було.
Враховуючи пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наданими безпосередньо в суді, дослідивши відеозапис із бодікамери поліцейського, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».
В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
З наданого суду токсикологічного дослідження № 1031 від 28.07.2021 року вбачається, що при дослідженні біологічного матеріалу (крові), зданої ОСОБА_1 27 липня 2021 року о 16 год. 30 хв., не виявлений етанол в концентрації (за методикою ГХ).
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з боді камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 категорично заперечував факт вживання алкогольних напоїв, останньому поліцейським не було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі та його не відсторонено від керування транспортним засобом. Вищевказане відео не спростовує пояснень ОСОБА_1 даних у судовому засіданні.
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.
Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.
Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, суд не вбачає належним чином доведеної вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Так, є правові підстави для закриття провадження по справі.
Керуючись ст. ст. 251, 252, 247 КУпАП, суд, -
П О С Т А Н О В И В
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч