Справа № 307/3580/20
Провадження № 3/307/1544/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2021 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк М.Д., розглянувши матеріали, які надійшли від Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, ФОП, керуючої кафе «Zip»,

за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , 29.11.2020 року біля 19 год. 40 хв. в м.Тячів, по вул.Армійська, 4, в кафе-барі «Zip» порушила постанову КМУ №641 від 22.07.2020 року та постанову №1100, а саме допустила функціонування даного кафе, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала та пояснила, що кафе-бар «Zip» було зачинено та працюв тільки на виніс, за попереднім замовленням по мобільному телефону.

Захисник адвокат Костуб В.В. в судовому засіданні просив закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 , події та складу адміністративного правопорушення у зв`язку з тим, що заклад працював тільки на виніс та за попереднім замовленням, що згідно Постанови КМУ на період дії карантину є дозволеним. Окрім цього, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було допущено ряд порушень, зокрема не конкретизовано, яку саме норму постанови КМУ було порушено ОСОБА_1 , та взагалі відсутні будь-які докази, які б підтверджували її вину.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що вони з хлопцями, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зробили замовлення по телефону в кафе-барі «Zip» та прийшли його забрати, і так як на вулиці було дуже холодно, то попросилися в середину приміщення кафе. Їх запустили через задній хід, в самому кафе вони не були, а тільки у більярдній. Інших відвідувачів не було. Після прийшли працівники поліції, почали щось писати, але від них не брали жодних пояснень. Згодом їм видали замовлення, і вони пішли.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що по телефону з друзями зробили замовлення в кафе-барі «Zip», прийшли трохи раніше і попросилися почекати всередині приміщення. Заклад не працював, і в приміщенні знаходилися тільки він, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та працівники поліції. Жодних пояснень від них не відбирали. Вхідні двері кафе були зачинені, а вони в приміщення заходили через задній хід, зі сторони більярдної. Замовлення їм видали і вони відразу з хлопцями пішли геть.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що вони з хлопцями ОСОБА_10 та ОСОБА_4 зробили замовлення по телефону в кафе-барі «Zip», їм сказали прийти через годину, і так як вони підійшли раніше, а на подвір`ї було дуже холодно, то попросилися зайти в середину приміщення кафе. Деякий час знаходилися там, а потім прийшли працівники поліції, почали фотографувати та щось писати. Вони з хлопцями ще хвилин п`ять зачекали і отримали своє замовлення. Ніхто, нічого в них не питав та працівники поліції жодних пояснень не відбирали. Окрім ОСОБА_1 , офіціантки, яка видавала замовлення, них та працівників поліції, які підійшли пізніше, в кафе нікого не було.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положенням ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд вправі розглянути справу про вчинення адміністративного правопорушення в межах і на підставі протоколу, складеного уповноваженими органами, при цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 1 стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція сформульованих у ч.1 ст. 44-3КУпАП норм є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, тому, у даному випадку, посилання на конкретні нормативні акти, що визначають правила, які, згідно з протоколом, порушила ОСОБА_1 , є обов`язковим, а отже у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №050236 від 29.11.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 порушила постанову КМУ №641 від 22.07.2020 року та постанову №1100, а саме допустила функціонування даного кафе. Однак, всупереч вимогам законодавства в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено частину, пункт, підпункт нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Суд не приймає до уваги фототаблиці, що долучені до матеріалів адміністративної справи, так як на них відсутній час, дата, та місце фотографування, дані фототаблиці не свідчить про порушення ОСОБА_1 ч.1 ст.44-3 КУпАП, оскільки відвідувачі на даних фотознімках відсутні, на задньому плані видно силуети людей, як підтверджено в судовому засіданні, це були свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , які мали забрати своє замовлення здійснене за допомогою мобільного телефону.

У протоколі про адміністративне правопорушення не були зазначені свідки, що можуть підтвердити обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інших доказів в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення суду не надано.

Сам по собі наявний протокол про адміністративне правопорушення не дає достатньо підстав для впевненого і переконливого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 в скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки відсутні безперечні докази саме для встановлення факту вказаного порушення, що є обов`язковою складовою частиною об`єктивної сторони правопорушення.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

З огляду на викладене суд вважає, що наведені протиріччя та неузгодженість у своїй сукупності не дає суду підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsarv. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Згідно із частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи з конституційного принципу презумпції невинності, суд має тлумачити недостатньо обґрунтовані обставини на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Склад адміністративного правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення ОСОБА_1 , та не підтвердилась дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а також були спростовані наданими показами свідків.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, викладене, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст.40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 40-1, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283-284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.Д.Стецюк