Провадження № 3/127/6281/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Каленяк Р.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області матеріали, які надійшли з відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 18 липня 2021 року о 20.10 годині в м. Вінниця, вул. К. Василенка 14А керував транспортним засобом ВАЗ 211440 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, жвавість рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в мед. закладі у КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» у лікаря нарколога №1758.

Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, суду пояснив що він не перебував за кермом. 18 липня 2021 року його друзі на окремому авто приїхали за заправку і очікували на нього. Особисто ОСОБА_1 разом з товаришем на ім`я ОСОБА_2 , який перебував за кермом автомобіля, приїхали на заправку до своїх друзів коли їх затримали працівники патрульної поліції. Вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП враховуючи те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, який визначений Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції", а лише був незгодний проходити огляд, оскільки не перебував за кермом. Враховуючи вищевикладене просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що ОСОБА_1 дуже добре знає. Також повідомила, що може підтвердити факт що 18.07.2021 за кермом ОСОБА_1 не був. Коли він приїхав на заправку, де вони зустрічалися, ОСОБА_1 вийшов з пасажирського сидіння, за кермом був його товариш.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що 18.07.2021 p., що він разом з ОСОБА_3 приїхали на заправку і очікували на ОСОБА_1 . В подальшому свідок побачив, як з автомобіля, а саме з місця водія вийшов якийсь хлопець і пішов, а ОСОБА_1 розмовляв з працівниками поліції, які потім посадили його до свого авто і поїхали.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, переглянувши відеозапис лише з КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

За своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, оцінюю кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За змістом статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з диспозицією ч.2 ст. 130 КУпАП відповідальності за даною нормою підлягають особи, які керують транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особи, які керували транспортним засобом та які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, не підтверджується зібраними по справі доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджували б обставини події яка мала місце за участю ОСОБА_1 , яка йому інкримінована працівниками поліції, а саме в керуванні транспортного засобу в стані наркотичного сп`яніння. Працівниками поліції не надано жодного доказу на спростування твердження ОСОБА_1 , що не він керував транспортним засобом в той час, коли вони до нього під`їхали. Також його твердження про знаходження в автомобілі, однак не в його керуванні, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , допитаних в судовому засіданні.

На відеозаписі наданому працівниками поліції та оглянутого в судовому засіданні не видно хто саме керував транспортним засобом, оскільки момент зупинки та спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 відсутній, до суду наданий запис лише з КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», а тому суд наданий відеозапис не бере до уваги та не враховує як доказ, що підтверджує вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Таке ж положення закріплено й у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Оскільки працівниками поліції не було встановлено чи дійсно керував транспортним засобом ОСОБА_1 та було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, особи яка не керувала транспортним засобом, а просто знаходилась в ньому, тому даний огляд вважається недійсним. Наявні у справі докази не є достатніми та не дають можливості беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що вина особи за ч.2 ст.130 КУпАП не була доведена належними доказами, то поза розумним сумнівом провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 221, 247-249, 268, 283-285, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: