ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.11.2021 Справа №607/14386/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, що поступили з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 200154 від 06 серпня 2021 року вказано: « 06.08.2021 року о 14 год. 40 хв. на АД М-09 Тернопіль Львів Рава-Руська 02 км. водій ОСОБА_1 керував т.з. Mercedes Benz 208 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 № ARHJ -0295 (повірка дійсна до 23.10.2021 року) та огляду в ТНП «ТОКПЛ» ТОР водій відмовився в категоричній формі».
Також суду надані письмові пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Матвіяса А.Б. в яких зазначено наступне: «Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 200154 (далі Протокол) ОСОБА_1 інкримінується те, що він 06.08.2021 о 14:40 на автодорозі М-09 «Тернопіль-Львів-Рава-Руська» 2 км керував транспортним засобом Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820 № ARHJ-0295» та огляду в ТНП «ТОКПЛ» ТОР відмовився в категоричній формі.

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 130 КУпАП, яка серед іншого передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно пункту 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, (далі ПДР) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння врегульований статтею 266 КУпАП. Частина 1 цієї статті передбачає, що особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частина 3 статті 266 КУпАП передбачає, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Подібні вимоги щодо проведення огляду водія на стан сп`яніння містяться і в пунктів 6 та 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Аналіз цих норм дає підстави стверджувати, що для притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, необхідна сукупність наступних фактів (з призми обставин справи, яка розглядається судом):

- особа повинна керувати транспортним засобом;

- у водія виявленні ознаки алкогольного сп`яніння, визначенні у пункті 3 розділу І Інструкції;

- поліцейський повинен запропонувати водієві на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зафіксувавши це відеозаписом чи у присутності 2 свідків;

- отримати відмову водія від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, знову ж таки зафіксувавши це відеозаписом, або отримати таку відмову у присутності 2 свідків;

- поліцейський повинен запропонувати водієві пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, зафіксувавши це відеозаписом чи висунувши вимогу у присутності 2 свідків;

- отримати відмову водія від проходження огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, знову ж таки зафіксувавши це відеозаписом, або отримати таку відмову у присутності 2 свідків.

Не доведення хоча б однієї з цих обставин є свідченням відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в частині відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Це прямо слідує з вимог частини 5 статті 266 КУпАП, яка передбачає, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як зрозуміло з матеріалів, доданих до Протоколу, вимоги про проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціалізованому закладі охорони здоров`я, поліцейський висував без участі 2 свідків. Відповідно і відмови він отримував без їх участі.

У такому випадку факти висунення таких вимог і отримання відмови від проходження відповідних оглядів мали фіксуватись відеозаписом, який повинен бути долучений до Протоколу (вимога, викладена у частині 2 статті 266 КУпАП).

До Протоколу додані матеріали відеозаписів, які збереженні у чотирьох директоріях («папках») з назвами: «РЕЄСТРАТОР», «КАМЕРА_000027», «КАМЕРА_000054» та «КАМЕРА_000123».

У «папці» «РЕЄСТРАТОР» міститься 1 файл з назвою «2_915352432». Відеозапис, збережений у цьому файлі, відображає рух автомобілів проїзною частиною дороги і не містить звуку.

У «папці» «КАМЕРА_000027» збережено чотири відеофайли:

- «», відеозапис, збережений у якому відображає, як один поліцейський пояснює іншому, що в автомобілі Mercedes-Benz зеленого кольору знаходиться лише пасажир, оскільки водій покинув авто. Далі два поліцейські з кимось розмовляють, однак не зрозуміло з ким. Відеозапис не фіксує особу, до якої звертаються поліцейські;

- «», відеозапис, збережений у якому відображає, оголошення постанов у справі про адміністративні правопорушення. Далі поліцейський знову спілкується з особою, яка відеозаписом не зафіксована;

- «», відеозапис, збережений у якому відображає, як невідомий чоловік щось пише на капоті автомобіля (звук відсутній);

- «», відеозапис, збережений у якому відображає події біля автомобіля Mercedes-Benz зеленого кольору (звук відсутній).

У «папці» «КАМЕРА_000054» збережено п`ять відеофайлів:

- «», відеозапис, збережений у якому відображає місце стоянки автомобілі Mercedes-Benz, оголошення поліцейською прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тощо. До кого звертається поліцейська, відеозаписом не зафіксовано;

- «», відеозапис, збережений у якому відображає, що в салоні автомобіля Mercedes-Benz зеленого кольору знаходжусь я, ОСОБА_2 , який надалі забрав автомобіль, а також ОСОБА_1 . Спілкування поліцейського проходить зі мною;

- «», відеозапис, збережений у якому відображає спілкування поліцейського з ОСОБА_1 . При цьому останній пояснює поліцейському, що автомобілем керувала інша особа. Надалі не зрозуміло, з ким спілкуються поліцейські, оскільки відеокамера знімає лише водійські двері автомобіля або затилок іншого поліцейського. Особа, до якої звертається поліцейський, відеозаписом не зафіксована;

- «», відеозапис, збережений у якому відображає події біля автомобіля Mercedes-Benz зеленого кольору, у тому числі спілкування поліцейського зі мною та ОСОБА_2

- «», відеозапис, збережений у якому відображає складання документів.

Два файли у «папці» «КАМЕРА_000123» дублюють попередні відеозапити.

Таким чином, на мою думку належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведено того, що:

- саме ОСОБА_1 06.08.2021 о 14:40 керував автомобілем Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 . Інспектор взводу № 2 роти № 1 батальону УПП в Тернопільській області Бойко Д.В., який склав Протокол, прибув на місце у той час, коли автомобіль Mercedes-Benz стояв припаркований на обочині. Поліцейський, який зупиняв цей автомобіль, свідком в Протоколі не зазначений, його пояснення суду не надані;

- саме ОСОБА_1 поліцейський висунув вимогу про проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціалізованому закладі охорони здоров`я. З відеозаписів зрозуміло, що в салоні автомобіля, куди звертається поліцейський, у різний час знаходилось щонайменше троє людей: я, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_1 відмовився від проходження таких оглядів. Будь-яка відмова ОСОБА_1 (усна, жестами, поведінкою тощо) відеозаписом не зафіксована, двома свідками не підтверджена».

В суді представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Матвіяс А.Б. пояснив, що повністю підтримує мотиви наведенні у письмових поясненнях. Крім цього зазначив, що недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, отже провадження у справі повинно бути закритим за відсутності складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 пояснив, що підтримує доводи свого адвоката.

Суд приймаючи до уваги письмові пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та доводи надані в судовому засіданні, оглянувши матеріали адміністративного провадження, приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підставі п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння врегульований статтею 266 КУпАП. Частина 1 цієї статті передбачає, що особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частина 3 статті 266 КУпАП передбачає, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Подібні вимоги щодо проведення огляду водія на стан сп`яніння містяться і в пунктів 6 та 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В порядку ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом із тим, у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В ході судового розгляду встановлено, що матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, не містять належних та допустимих та достатніх доказів в розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП поза розумний сумнів. А саме: не доведено, що ОСОБА_1 06.08.2021 року о 14год. 40 хв. керував автомобілем Mercedes-Benz, р.н. НОМЕР_1 . Оскільки інспектор взводу № 2 роти № 1 батальону УПП в Тернопільській області ДПП Бойко Д.В., який склав Протокол, прибув на місце у той час, коли автомобіль стояв припаркований на обочині. Поліцейський, який зупиняв цей автомобіль, свідком в Протоколі не зазначений, його пояснення суду не надані.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 27 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Також із матеріалів долучених до протоколу не вбачається доказів того, що ОСОБА_1 поліцейський висунув вимогу про проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в спеціалізованому закладі охорони здоров`я. З відеозаписів зрозуміло, що в салоні автомобіля, куди звертається поліцейський, у різний час знаходилось щонайменше троє осіб.

Окрім цього не доведено поза розумний сумнів, що ОСОБА_1 відмовився від проходження таких оглядів. Будь-яка відмова ОСОБА_1 (усна, жестами, поведінкою тощо) відеозаписом не зафіксована, іншими матеріалами не підтверджена.

В свою чергу протокол про адміністративне правопорушення, без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладенні в ньому повинні бути перевіренні за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Також позиція висловлена у п. 39 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №463/1352/16-а від 08.07.2020 p., де зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що даний адміністративний матеріал було оформлено без обгрунтованих на те підстав, а тому провадження у цій справі слід закрити, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись статтями 8, 62, 129 Конституції України, 7, 9, 23, 130, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:
Провадження в адміністративній справі стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою ст.7 та частиною першою ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяТ. Я. Багрій