КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 серпня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Сліпченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП)

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №203707 04 червня 2021 року о 17 год. 15 хв., ОСОБА_1 , керувачи автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Старобориспілській у м. Києві, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Міцубіші» д.н.з. НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №203708 ОСОБА_2 04 червня 2021 року о 17 год. 15 хв. керуючи автомобілем «Міцубіші» д.н.з. НОМЕР_2 по Старобориспільській у м. Києві, не дотрималася безпечного бокового інтервалу в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів, чим порушила вимоги п. 13.1 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами терміном 6 місяців. Провадження про притягнення ОСОБА_2 закрито, у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 16 липня 2021 року подав апеляційну скаргу, просить постанову першої інстанції скасувати, в частині притягнення його до адміністративної відповідальності та винести нову, якою не притягувати його до адміністративної відповідальності.

Вказує, що свою вину визнає у повному обсязі, а при вирішенні питання, щодо вибору заходу адміністративного стягнення просить врахувати незначний характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, відсутність претензій майнового характеру.

Вказує, що транспортний засіб ним використовується для потреб сім'ї та у своїх підприємницькій діяльності.

Зауважує, що має на утриманні двох малолітніх дітей.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу та обрати інший спосіб адміністративного стягнення, пом`якшивши відповідальність правопорушника.

Приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п.1.3 «Правил дорожнього руху» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.3б «Правил дорожнього рух» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 «Правил дорожнього руху», перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Статтею 124 КУпАП встановлено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно з положеннями ст.ст.278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, достовірно встановив факт вчинення та вину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії; наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями.

Таким чином, суд 1-ї інстанції обґрунтовано вважав доведеним факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.3б, п.10.1 Правил дорожнього руху, правильно кваліфікував його дії за ст.124 КУпАП та правомірно прийшов до висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Поряд з цим, прийшовши до правомірного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, суд 1-ї інстанції в оскаржуваній постанові не навів жодного обґрунтування та мотивів необхідності застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, з огляду на справедливий баланс між адміністративним проступком та мірою відповідальності.

Згідно вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Проте суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зазначених вимог закону в повному обсязі дотримано не було.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, за наявності в санкції ст. 124 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, суддя місцевого не врахував належним чином даних про особу правопорушника, та не зазначив, чи має вчинене ним правопорушення ознаки повторного або грубого та в чому вони полягають. У постанові не наведено мотивів, які б давали підстави для накладення на ОСОБА_1 найсуворішого виду адміністративного стягнення.

В матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності. Тяжких наслідків від вчинення апелянтом адміністративного правопорушення не настало. Обставин, які обтяжують відповідальність по справі не встановлено.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку про необхідність зміни постанови суду першої інстанції в частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення на штраф в розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП, оскільки стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за видом є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, внаслідок суворості.

Крім того, враховується, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не заперечує.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді місцевого суду в частині накладення на нього виду адміністративного стягнення - зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 09 липня 2021 року в частині накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП змінити в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП в вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 грн.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Сліпченко