Номер провадження: 33/813/1060/21
Номер справи місцевого суду: 521/9243/21
Головуючий у першій інстанції Коблова О.Д.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду: Громік Р.Д.

за участі секретаря судового засідання: Гарбуз В.О.,

за участі:

представника апелянта Бурчо І.Й. ,

адвокат ОСОБА_3 Єршова Р.В.

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2021 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України,

В С Т А Н О В И В:

14 травня 2021 року о 17 год. 26 хв. до відділу митного оформлення № 1 митного поста «Одеса-вантажний» Одеської митниці Держмитслужби керівником/декларантом ТОВ "СТАРК ІНДАСТРГ () ОСОБА_3 подано митну декларацію типу «ІМ40ДЕ», яка прийнята та зареєстрована митним органом за номером № UA500490/2021/006652.

Відповідно до відомостей в митній декларації № UA500490/2021/006652 та товаросупровідних документів (інвойс від 07.04.2021 № 50796UA, коносамент від 07.04.2021 № EGLV25, автотранспортна накладна від 12.05.2021 №1350) від відправника - китайської компанії «BLUEASTATINE CO., LIMITED» на адресу одержувача/покупця - ТОВ "СТАРК ІНДАСТРІ" (ЄДРПОУ 42/816012, юридична адреса: Україна, 61032, Харківська обл., м. Харків, пр. Московський, будинок 303), у контейнері № EISU8050796 надійшов вантаж загальною вагою брутто - 13 165,2 кг, нетто - 12 129 кг, загальною кількістю місць - 563, загальною фактурною вартістю 261570.84 дол. США, продавцем якого є польська компанія ALLIANZ I PARTNERZY SP.z о.о. (ul. TOMASZA ZANA, nr 43, lok.2.1, 20-601, LUBLIN, POLSKA NIP: regon: 388176209).

19 травня 2021 року посадовими особами митного органу проведено митний огляд товару, задекларованого за митною декларацією № UA500490/2021/006652, в ході проведення якого виявлено незадекларовані в ЕМД та ТСД товари:

1. лампа-пастка для комах (знищувач комах), торгівельна марка Nova, модель NV- 818. артикул SH-5, - 20 коробів, 990 шт, вага брутто 310 кг вага нетто 211 кг;

2. внутрішньо слуховий апарата - компактний підсилювач слуха з написом CYBER SONIC, що комплектується апаратом, 3 батарейками LR44, 2 змінні насадки та футляром. 10 коробів. 1500 шт. Вага брутто 105 кг, вага нетто 76,5 кг;

3. вакуумний очищувач пор для обличчя з написом Moehaer, модель МО-9013, що комплектується очищувачем з вакуумною насадкою, шнуром для зарядження та 5 додаткових насадок різного розміру - 20 коробів, 790 шт. Вага брутто 200 кг. Вага нетто - 113 кг;

4. ортопедичний коректор осанки - корсет для спини та осанки з написом Back Pain Need Help, 10 мішків. 960 шт, вага брутто 270 кг, вага нетто 155 кг;

5. електричний гребінець-випрямляч для волосся із написом Straight comb, модель Н909, 20 коробів, 980 шт, вага брутто 390 кг, вага нетто 314 кг;

6. набір дорожніх органайзерів з написом Laundry Pouch, в комплекті 6шт різних розмірів, 20 коробів, 1950 шт, вага брутто 450 кг, вага нетто 439 кг;

7. сумка (з кришкою) циліндричної форми з ручками із плетеної мотузки, 20 коробів, 600 шт. вага нетто 220 кг;

8. накидка із синтетичного матеріалу зі шнурком для стягування. 20 коробів. 600 шт вага нетто 122 кг.

Також, під час проведення 19 травня 2021 року митного огляду товару, задекларованого за дггною декларацією № UA500490/2021/006652 виявлено наступні невідповідності:

Товар №1 заявлений як «Портативний настільний міні охолоджувач-зволожувач д: вітря - 360 шт./ІО уп..вага нетто 233 кг - фактично є у кількості 4080 шт., 125 уп., вага нетто 2796 кг;

Товар №2 заявлений як «Подрібнювані харчових продуктів для овочів» - 130 шт./7; д вага нетто 155 кг - фактично є у кількості 800 шт., 40 уп., вага нетто 760 кг;

Товар №3 заявлений як «Полка-органайзер» (метал/пластик) - 60шт. /6 уп., вага нетто 183 кг - фактично є у кількості 200 шт., 20 уп., вага нетто 500 кг;

Товар №4 заявлений як «Фарбопульт електричний для розпилення фарби, побутового призначення» - 50 шт./8 упак., вага нетто 93 кг - фактично є у кількості 390 шт., 65 уп., вага нетто 624 кг;

Товар №5 заявлений як «Гамак підвісний для відпочинку виготовлений з текстильних матеріалів» 300 шт./б уп., вага нетто 190 кг- фактично є у кількості 5000 шт., 100 уп., вага нетто 3040 кг.

Під час здійснення перевірки обставин декларування товару за митною декларацією № UA500490/2021/006652 встановлено, що перед поданням митної декларації, на підставі заяви від 14.05.2021 № б/н, посадовими особами ТОВ "СТАРК ІНДАСТРГ () проведено фізичний огляд вантажу у контейнері № EISU8050796 з метою визначення кількісних характеристик та країни походження товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 МК України декларант ТОВ "СТАРК ІНДАСТРІ" ОСОБА_3 перед подачею митною декларації № UA500490/2021/006652 скористався своїм правом здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки відповідності відомостям, зазначеним у товаросупровідних документах, однак здійснив декларування товару не в повному обсязі.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівник/декларант ТОВ "СТАРК ІНДАСТРГ () не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості (наявність, назва, кількість) про наступні товари:

1. лампа-пастка для комах (знищувач комах), торгівельна марка Nova, модель NV- 818, артикул SH-5, - 20 коробів, 990 шт, вага брутто 310 кг вага нетто 211 кг;

2. внутрішньо слуховий апарата - компактний підсилювач слуха з написом CYBER SONIC, що комплектується апаратом, 3 батарейками LR44, 2 змінні насадки та футляром. - 10 коробів, 1500 шт. Вага брутто 105 кг, вага нетто 76,5 кг;

3. вакуумний очищувач пор для обличчя з написом Moehaer, модель МО-9013, що комплектується очищувачем з вакуумною насадкою, шнуром для зарядження та 5 додаткових насадок різного розміру - 20 коробів, 790 шт, Вага брутто 200 кг. Вага нетто - 113 кг;

4. ортопедичний коректор осанки - корсет для спини та осанки з написом Back Pain Need Help, 10 мішків, 960 шт, вага брутто 270 кг, вага нетто 155 кг;

5. електричний гребінець-випрямляч для волосся із написом Straight comb, модель FH909, 20 коробів, 980 шт, вага брутто 390 кг, вага нетто 314 кг;

6. набір дорожніх органайзерів з написом Laundry Pouch, в комплекті 6шт різних розмірів, 20 коробів. 1950 шт. вага брутто 450 кг, вага нетто 439 кг;

7. сумка (з кришкою) циліндричної форми з ручками із плетеної мотузки, 20 коробів. 600 шт, вага нетто 220 кг;

8. накидка із синтетичного матеріалу зі шнурком для стягування, 20 коробів. 600 шт вага нетто 122 кг.

9. портативний настільний міні охолоджувач-зволожувач повітря - 3720 шт., 115 уп., вага нетто 2563 кг;

10. подрібнювані харчових продуктів для овочів - 670 шт.. 33 уп., вага нетто 605 кг;

11. полка-органайзер (метал/пластик) - 140 шт., 14 уп., вага нето 317 кг;

12. фарбопульт електричний для розпилення фарби, побутового призначення 340 шт., 57 упак., вага нетго 531 кг;

13. гамак підвісний для відпочинку виготовлений з текстильних матеріалів 4700 шт., 94 уп., вага нетто 2850 кг.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачені ст. 472 Митного кодексу України.

Таким чином, на думку митного органу, гр. ОСОБА_3 було порушено процедуру декларування товарів, передбачену ст. 257 МК України, та не було заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що призвело до порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

На підставі вищевказаних обставин посадовою особою Одеської митниці Держмитслужби було складено протокол про порушення митних правил №0573/50000/21 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2021 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, Одеська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні ним порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% вартості товарів з конфіскацією товарів, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що директором ТОВ «СТАРК ІНДАСТРІ» було порушено процедуру декларування товарів, передбачених ст. 257 МК України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_4 належним чином дотримані.

З матеріалів справи встановлено, що у травні 2021 року до Одеського морського торговельного порту на судні закордонного плавання за коносаментом № EGLV25 від 07.04.2021р. з Китаю (відправник компанія «BLUEASTATINE CO., LIMITED», продавець компанія «ALLIANZ I PARTNERZY SP.z.o.o.» (Польща) на адресу ТОВ «СТАРК ІНДАСТРІ» (61032, Україна, Харківська область, м. Харків, проспект Московський, буд. 303, ) у контейнері № EISU8050796 надійшли товари народного споживання, загальною вагою брутто 13 165,2 кг (портативний міні охолоджувач-зволожувач повітря, подрібнювачі харчових продуктів, полка-органайзер, фарбопульт електричний, гамак підвісний, швабра з відром та інші).

14 травня 2021 року ОСОБА_3 для митного оформлення товарів народного споживання подано до Одеської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» № UA500490/2021/006652 (далі ЕМД), а також товаросупровідні і комерційні документи, зокрема: зовнішньоекономічний контракт № SI/23/2021UA від 16.12.2020; коносамент № EGLV25 від 07.04.2021, інвойс № 50796UA від 07.04.2021, пакувальний лист до інвойсу, CMR № 1350 від 12.05.2021 тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положеннями ст. 11 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення при цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які відповідно чинного законодавства, представляють собою будь - які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для правильного вирішення справи по суті.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. Тобто, відповідальність може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Отже, основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, чи може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто, не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Так, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Статтею 257 МК України, визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року №8, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

На думку митного органу, порушення особи полягало в порушенні процедури декларування та недекларуванні за встановлено формою, передбаченою ст. 257 МК України, точних відомостей про кількість товару. Однак, при складанні протоколу, митним органом не були враховані наступні обставини.

Так, за результатами дослідження матеріалів справи судом першої інстанції правильно було встановлено, що у травні 2021 року до Одеського морського торговельного порту на судні закордонного плавання за коносаментом № EGLV25 від 07.04.2021 з Китаю (відправник компанія «BLUEASTATINE CO., LIMITED», продавець компанія «ALLIANZ I PARTNERZY SP.z.o.o.» (Польща) на адресу ТОВ «СТАРК ІНДАСТРІ» (61032, Україна, Харківська область, м. Харків, проспект Московський, буд. 303, ) у контейнері № EISU8050796 надійшли товари народного споживання, загальною вагою брутто 13 165,2 кг (портативний міні охолоджувач-зволожувач повітря, подрібнювачі харчових продуктів, полка-органайзер, фарбопульт електричний, гамак підвісний, швабра з відром та інші).

Згідно з пунктами 1.1., 2.3. та 6.3. контракту Продавець поставляє, а Покупець приймає товари, згідно з інвойсами, які є його невід`ємною частиною. Ціна на партію товару зазначається у інвойсі. Продавець надає разом з товаром наступні документи: інвойс (рахунок), пакувальний лист, сертифікат походження товару та інші документи.

14 травня 2021 року ОСОБА_3 для митного оформлення товарів народного споживання подано до Одеської митниці Держмитслужби електронну митну декларацію типу «ІМ40ДЕ» № UA500490/2021/006652 (далі ЕМД), а також товаросупровідні і комерційні документи, зокрема: зовнішньоекономічний контракт № SI/23/2021UA від 16.12.2020; коносамент № EGLV25 від 07.04.2021, інвойс № 50796UA від 07.04.2021, пакувальний лист до інвойсу, CMR № 1350 від 12.05.2021 тощо.

При заповненні зазначеної ЕМД ОСОБА_3 відображав відомості із товаросупровідних та комерційних документів, складених компанією «ALLIANZ I PARTNERZY SP.z.o.o.» (контрагентом) відповідно до попередньо досягнутих домовленостей, тобто ним, як декларантом, під час внесення відомостей до декларації щодо найменування та кількісних характеристик товарів були виконані вимоги Митного кодексу та Порядку 651.

Згідно з п.1 частини 1 статті 266 МК України, до обов`язків декларанта, в тому числі, входить декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленому Митним кодексом України.

Відповідно до ч. 6 статті 257 МК України порядок заповнення митних декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зокрема, вказані питання врегульовані Порядком виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 № 631 (далі - Порядок 631), та Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 (далі - Порядок 651).

Згідно з ч. 3 ст. 335 МК України, Порядку 631 та Порядку 651 - для здійснення митного оформлення товарів декларант подає до підрозділу митного оформлення митну декларацію, рахунок або інший документ, який визначає вартість товару (інвойс),а у разі поміщення товарів у митний режим імпорту в графі 31 митної декларації зазначаються відомості про найменування та кількість товару згідно з рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару, тобто згідно з інвойсом.

Таким чином, від декларанта, як учасника правовідносин, пов`язаних з митним оформленням та декларуванням товарів, вимагається діяти виключно з додержанням встановленого Митним кодексом та іншими нормативними актами порядку, а саме - заявляти відомості щодо найменування товарів, їх кількості та ін. згідно з рахунком (інвойсом) або іншим документом, що визначає вартість товару.

Відповідно до статей 268, 460 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Натомість, матеріали даної справи не містять документальних підтверджень, що викладені в протоколі про порушення митних правил № 0573/50000/21 факти призводять до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання.

Таким чином, митницею на припущеннях зроблено висновок про відсутність підстав звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за допущені в митній декларації помилки на підставі положень статей 268, 460 МК України.

У протоколі посадова особа митниці зазначила, що ОСОБА_3 реалізував своє право, що передбачене ч. 2 ст. 266 МК України, на здійснення фізичного огляду товарів у контейнері EISU8050796 перед подачею митної декларації.

Однак, в матеріалах справи є тільки заява про намір проведення фізичного огляду, та відсутні документальні докази його проведення.

Крім того, після складання протоколу, ТОВ «СТАРК ІНДАСТРІ» зв`язалось з контрагентом для одержання коментарів щодо вищевказаної ситуації з товарами, яка виникла під час їх митного оформлення.

Відповідно до листа-відповіді від 25.05.2021р. виявлені митницею товари не були внесені до інвойсу не з вини компанії-контрагента («ALLIANZ I PARTNERZY SP.z.o.o»), оскільки вони не планувались для поставки на адресу ТОВ «СТАРК ІНДАСТРІ», а сталось це через помилки при завантажені в Китаї зазначеного контейнеру.

Компанія «BLUEASTATINE CO., LIMITED» (відправник) повідомила, що з вини їх менеджерів при завантаженні контейнера допущено помилку, яка, на жаль була виявлена вже після фактичного відправлення контейнера.

Цей факт помилкового завантаження та невірного оформлення комерційних документів підтверджуються листом компанії-контрагента «ALLIANZ I PARTNERZY SP.z.o.o» від 25.05.2021 та листом компанії - відправника «BLUEASTATINE CO., LIMITED» від 24.05.2021, які були надані до суду разом із запереченнями до протоколу про порушення митних правил № 0573/50000/21.

Також, контрагент з відправником узгодили новий перелік вантажу та готові оформити додатковий інвойс на виявлені товари для доплати та фінансового врегулювання.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, гр. ОСОБА_3 при заповненні ЕМД №UA500490/2021/006652 зазначав відомості із товаросупровідних та комерційних документів (інвойс № 50796UA від 07.04.2021, пакувальний лист до інвойсу, тощо), невірно складених компанією «ALLIANZ I PARTNERZY SP.z.o.o» з вини відправника «BLUEASTATINE CO., LIMITED» в Китаї, що підтверджується відповідними документами.

Тобто, вказане свідчить про вину відправника у помилковому формуванні асортименту товарів та невірному заповненні комерційних документів продавцем товару (на основі яких ОСОБА_3 заповнював електронну митну декларацію), що в свою чергу виключає суб`єктивну сторону правопорушення у діях декларанта. Декларування здійснювалось в електронному вигляді на підставі наданих продавцем документів, про наявність в них помилки в асортименті товарів ОСОБА_3 своєчасно повідомлений не був.

Вищезазначені докази, а також виконання вимог Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Мінфіну України від 30.05.2012 № 651, в сукупності вказують на відсутність наміру з боку ОСОБА_3 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, пов`язаного із недекларуванням товарів..

Статтею 495 МК України та статтями 251, 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції, "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51КУпАПстосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням".

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Так, митним органом не надано жодних даних про зміну розміру митних платежів, а лише зазначено про кількісну невідповідність даним, заявленим у товаросупровідних документах. Також, митним органом не надано інформації стосовно того, чи призвела вказана різниця у кількості товару до звільнення від митних платежів або зменшення їх розміру. Отже, посилання митного органу ґрунтуються лише на припущеннях, без підтвердження належними доказами.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Попри це, хотілося б звернути увагу на те, що процес про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема, і за порушення митних правил (рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

Отже, суд, аналізуючи вищевикладені обставини, враховуючи наведені норми та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважає, що вина особи у скоєні адміністративного правопорушення не доведена, а тому провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Суд першої інстанції, беручи до уваги наведені обставини та норми закону, дійшов обґрунтованого висновку, що у діях декларанта відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, що є підставою для закриття провадження по справі, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2021 року.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік