Справа № 352/2459/20
Провадження № 3/352/64/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2021м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі судді Гриньків Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління держпраці в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Фарук Вуд»,

за частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

24.11.2020 до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ІФ 12068/1669/АВ/П/ПТ від 16.11.2020 вбачається, що директор ТОВ «Фарук Вуд» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення вимог законодавства про працю, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.41 КУпАП, а саме: допустив до роботи працівника без повідомлення органів ДФС за місцем обліку про прийняття на роботу. Зокрема наказом від 03.09.2020 №02-к директор ТОВ «Фарук Вуд» ОСОБА_1 прийняв на роботу ОСОБА_2 на посаду головного бухгалтера з 04.09.2020 року. Однак, повідомлення про прийняття на роботу подано о 12:05 год 04.09.2020, тобто після початку робочого дня, чим порушено вимоги Постанови КМУ №413.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 03.09.2020 ОСОБА_2 викоуваала його доручення по підготовці наказу від 03.09.2020 №02-к про прийняття її на роботу. Проте, з технічних причин у день підписання наказу подати його до органу ДПС не змогла. Вказав, що таке повідомлення було подано ОСОБА_2 наступного дня 04.09.2020.

Представник ОСОБА_1 адвокат Аверкова Н.О. в судовому засіданні вказала, що в направленні на проведення перевірки зазначено неповну адресу підприємства, що свідчить про протиправність дій інспектора. Крім того вказала, що до посадових обов`язків ОСОБА_2 не відноситься підготовка наказів про прийняття на роботу, а відтак фактичного допуску до роботи працівника не відбулося.

Свідок інспектор праці ОСОБА_3 надав показання, що відповідно до повідомлення органів ДФС директор ТОВ «Фарук Вуд» ОСОБА_1 допустив до роботи працівника ОСОБА_2 не подавши відповідне повідомлення. Вказав, що пояснення в ОСОБА_2 відібрано не було, так як на момент складення протоколу ОСОБА_1 вину визнав та встановлені під час перевірки факти не заперечував.

Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при розгляді даної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення №ІФ 12068/1669/АВ/П/ПТ від 16.11.2020; копією акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ІФ 12068/1669/АВ від 12.11.2020, копією наказу про прийняття на роботу за №02-к від 03.09.2020, копією квитанції №2 та повідомлення про прийняття працівника на роботу від 04.09.2020.

Відповідно до вимог ч.1 ст.41 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно з Постановою КМУ №413 від 17.06.2015 року повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.41 КУпАП.

При цьому суд не приймає до уваги посилання представника ОСОБА_1 на зазначення неповної адреси здійснення господарської діяльності у направленні на проведення перевірки як обставини, що виключає адміністративну відповідальність особи, оскільки формальні недоліки вищевказаного документа не спростовують встановлені під час перевірки правопорушення та не можуть слугувати самостійною підставою для скасування результатів перевірки в цілому.

Суд зазначає, що даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься в постановах ВС від 15.01.2019 у справі за №826/382/18, від 15.01.2020 за №818/1617/16, від 20.05.2020 за №809/1031/16.

Стосовно твердження про виконання 03.09.2020 року ОСОБА_2 роботи, яка не відноситься до її повноважень та не визначена посадовою інструкцією суд зазначає наступне.

Так відповідно до положень ст. 32 КЗпП уповноважена особа підприємства може розширити коло обов`язків працівника порівняно з його посадовою (робочою) інструкцією, отримавши згоду працівника.

Таким чином, ОСОБА_1 надавши 03.09.2020 року усне доручення ОСОБА_2 на підготовку наказу про прийняття її на роботу, отримавши її згоду та, як наслідок, розширивши коло її обов`язків, допустив останню до роботи без повідомлення органів ДФС за місцем обліку .

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене ч. 1 ст.41 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 статті 41 КУпАП, зокрема у виді штрафу. Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Гриньків Д.В.