Справа № 478/922/21 Провадження № 3/478/401/2021
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2021 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., за участю секретаря судових засідань Фалій В.В., прокурора Булаєвої І.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Улянівка, Новобузького району, Миколаївської області, громадянки України, не працюючої, офіційно не заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В с т а н о в и в:

02.11.2019 року, ОСОБА_1 , згідно наказу Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» №225 о/с-19 була призначена молодшим інспектором відділу охорони Державної установи «Казанківська виправна колонія» (№ 93)».

12.08.2020 року наказом Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» від 07.08.2020 року № 292 о/с-20, ОСОБА_1 , було звільнено за власним бажанням.

Таким чином, ОСОБА_1 , відповідно до ст. 1 та п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом, на якого поширюються вимоги вказаного закону щодо подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Будучи звільненою за власним бажанням з 12.08.2020 року з Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)», ОСОБА_1 була зобов`язана подати декларацію після звільнення не пізніше 01.04.2021 року. Фактично подала декларацію 03.04.2021 року, тобто з пропуском строку.

На підставі викладеного, відносно ОСОБА_1 було складено протокол від 14.07.2021 року № 386 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме, за несвоєчасне, без поважних причин подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: після звільнення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала та щиро каялась, пояснила, що подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування лише 03.04.2021 року оскільки не мала можливості отримати допомоги в її заповненні через відсутність грошей.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та призначити стягнення відповідно до передбаченої санкції статті.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , з`ясувавши думку прокурора та дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про запобігання корупції» відносини, що виникають у сфері запобігання корупції, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цим та іншими законами, а також прийнятими на їх виконання іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п.п. «д» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України є суб`єктами на яких поширюється дія даного Закону.

В силу абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Декларація особи, яка припинила діяльність (декларація «після звільнення») декларація, яка подається відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 , згідно наказу Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» №225 о/с-19 була призначена молодшим інспектором відділу охорони Державної установи «Казанківська виправна колонія» (№ 93)» з 02.11.2019 року та була звільнена за власним бажанням з 12.08.2020 року на підставі наказу від 07.08.2020 року № 292 о/с-20.

Отже, на ОСОБА_1 , як на особу, яка виконувала діяльність пов`язану з виконанням функцій держави поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», і вона як особа, зазначена в пункті 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» була зобов`язана вжити заходів щодо своєчасного подання декларації після звільнення за минулий рік.

Як вбачається з витягу з Єдиного держаного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та скрін-шоту з офіційного сайту Єдиного держаного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію після звільнення ОСОБА_1 подала 03.04.2021 року, чим порушила строк подання вказаної декларації..

Диспозиціями ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність в даному випадку за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зазначене правопорушення починаються з дня коли суб`єкт декларування повинен був подати, але не подав декларацію, та триває до припинення правопорушення суб`єктом декларування, тобто до дня подання останнім декларації з порушенням встановленого законом строку.

Оскільки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є формальним, то для наявності об`єктивної сторони такого правопорушення закон вимагає встановлення лише діяння (дії або бездіяльність).

Для встановлення ознак складу цього правопорушення необхідно підтвердження одночасно ознак таких двох обставин: 1) наявність факту несвоєчасного подання е-декларації; та 2) відсутність поважних причин щодо неподання е-декларації у визначений законом строк.

В ході судового розгляду судом не встановлено обставин, які свідчать про поважність причин несвоєчасного подання декларації після звільнення ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 є суб`єктом, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», була освідчена з пам`яткою про обов`язковість та строк виконання вимог закону, разом з тим вона не виконала обов`язок, покладений на неї зазначеним законом і не надала жодних доказів, які б свідчили про наявність перешкод у своєчасному виконанні такого обов`язку, зокрема: щодо неможливості отримати електронний цифровий підпис заздалегідь до граничної дати подання декларації, що на думку суду свідчить про неповажність несвоєчасного подання нею декларації після звільнення.

Враховуючи викладені обставини та досліджені докази вважаю, що ОСОБА_1 порушила вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення.

При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка вчинила адміністративне правопорушення вперше, ступінь її винуватості, щире каяття, вважаю доцільним застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд,

Ухвалив:

Визнати винуватою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області.

Суддя: