Справа № 215/6222/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Науменко Я.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працює, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №105077 від 30.10.2020 та матеріалів, що до нього долучені, ОСОБА_1 , будучи особою, яка отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 , 30.10.2020 о 22 год. 49 хв. в Дніпропетровській області м. Кривий Ріг Тернівський район по вул. Сергія Колачевського, 127, керував автомобілем «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, млява мова). Від проходження повного медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Засвідчено висновком лікаря нарколога №2647 від 30.10.2020. Зафіксовано на АЕ00267. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені матеріали надійшли до суду 10.11.2020 та в протоколі зазначена дата розгляду в суді на 18.10.2020.

Розгляд справи було призначено на 19.11.2020, про дату судового засідання ОСОБА_1 повідомлявся судовою повісткою.

19.11.2020 до суду надійшли клопотання ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи, про фіксацію судового засідання технічними засобами, про призначення іншої дати судового засідання (а.с.10,11,12). Розгляд справи відкладено на 27.11.2020.

27.11.2020 правопорушник не з`явився, судді надійшло повідомлення, що на 30.11.2020 призначено розгляд заяви ОСОБА_1 про відвід судді Науменко Я.О. у справі №215/6222/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Розгляд справи відкладено на 04.12.2020, про дату судового засідання ОСОБА_1 повідомлявся судовою повісткою.

04.12.2020 відкладено розгляд справи на 16.12.2020 у зв`язку з тим, що не розглянуто заяву про відвід судді. Про дату судового засідання ОСОБА_1 повідомлявся судовою повісткою.

16.12.2020 відкладено розгляд справи на 19.01.2021 у зв`язку з тим, що не розглянуто заяву про відвід судді. Про дату судового засідання ОСОБА_1 повідомлявся судовою повісткою.

28.12.2020 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Науменко Я.О. у справі №215/6222/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.22).

19.01.2021 надійшли клопотання ОСОБА_1 та його захисника про призначення іншої дати судового засідання (а.с.24,25). Розгляд справи відкладено на 26.01.2021, про дату судового засідання ОСОБА_1 повідомлявся судовою повісткою.

26.01.2021 надійшло клопотання ОСОБА_1 про призначення іншої дати судового засідання (а.с.32). Розгляд справи відкладено на 28.01.2021, про дату судового засідання ОСОБА_1 повідомлявся судовою повісткою.

28.01.2021 ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату (вх. №1677 від 28.01.2020).

Частина 1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З отриманих судом матеріалів, вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, було достовірно відомо про факт складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та про дату розгляду справи в суді.

Приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні, а тому у суду є підстави вважати поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як таку, що свідчить про зловживання процесуальними правами з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Враховуючи, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою, за відсутності поважних причин неявки до суду, та відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

З відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння, проїхав з працівниками поліції до медичного закладу. В медичному закладі ОСОБА_1 не погодився проходити огляд за допомогою «Драгера», пояснивши це тим, що такий огляд він міг пройти і на місці зупинки. При спробі медичним працівником взяти у ОСОБА_1 кров для аналізу, останній не зміг надати їй таку можливість, пояснивши це своїм страхом.

Крім відеозаписів, судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення в якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження повного медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Також судом досліджені висновок лікаря від 30.10.2020, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не пройшов повного медичного огляду на стан сп`яніння згідно встановленого порядку; письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 30.10.2020, згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога; рапорт працівника поліції Самойленка А..

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином, обов`язок доведення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення покладений на працівників поліції. Зазначений факт повинен бути доведений поза розумним сумнівом шляхом надання суду належних, допустимих та достатніх доказів.

Порядок огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я врегульований розділом ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція).

Пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Відповідно до п. 13 розділу ІІІ Інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Таким чином, Інструкцією прямо передбачено, що крім крові для дослідження можуть використовуватись інші біологічні речовини: слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Проте з відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 пропонували надати для дослідження слину, сечу та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Суд приходить що висновку, що в ситуації неможливості отримати від ОСОБА_1 зразків крові, останньому у відповідності до п. 12, 13 розділу ІІІ Інструкції повинно було бути запропоновано здати сечу, слину або змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Суд, керуючись принципом верховенства права, а також засадами справедливості судового розгляду, які закріплені в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приходить до висновку щодо неможливості покладення на ОСОБА_1 відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в ситуації, коли уповноважені державою компетентні органи всупереч вимог Інструкції не забезпечили ОСОБА_1 право здати іншу біологічну рідину, зокрема сечу.

Таким чином, суду не було надано переконливих доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не можу бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому на підставі ст. 247 КУпАП провадження відносно нього слід закрити.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 283, ч.1 п.3 ст. 284, ст. 289 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: