№ 536/1241/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 року суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліна Жанна Олександрівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Кременчуцького відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспортні дані невідомі, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшов матеріал адміністративного правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення №22 складеного 07 липня 2021 року головним державним виконавцем Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Малінніковим М. В., громадянин ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа №399/93/16-ц від 21 квітня 2016 року виданого Онуфріївським районним судом повторно вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення (притягнутий до відповідальності згідно постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 червня 2019 року у справі №536/601/19), не сплачував аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання: відповідно до розрахунку боргу на квітень місяць заборгованість за період з 01 січня 2021 року по 30 червня 2021 року нараховано у сумі 7 200,00 грн, а загальна сума боргу складає 73 172,44 грн.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення, передбачена статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення не відноситься до категорії справ, при розгляді якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, а тому суддя вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.

На підставі частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

За змістом статей 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у статті 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною першою статті 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Положеннями частини 3 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті.

Так, за змістом статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається у протоколі.

У протоколі про адміністративне правопорушення № 22 від 07 липня 2021 року вказано, що ОСОБА_1 повторно вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 червня 2019 року у справі №536/601/19.

Проте, такі докази до адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 не додані. При цьому, суддя вважає за необхідне зазначити, що після притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно вказаної постанови суду пройшло більше одного року, що суперечить нормам частини 3 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано головним державним виконавцем за частиною 3 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак, суть адміністративного правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає тій кваліфікації дій ОСОБА_1 , котра приведена уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, зокрема до адміністративного матеріалу не надано доказів притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 1831 вказаного Кодексу, що є обов`язковою підставою для кваліфікації дій правопорушника за частиною 3 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оскільки до суду не надано доказів на підтвердження притягнення ОСОБА_1 за частиною 1 статті 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає, що в діях останнього відсутнє вчинення повторного правопорушення за статтею 183-1 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суддя вважає, що є всі підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 183-1, 245, 247, 251-252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

СуддяЖанна Олександрівна Даніліна