Справа № 508/921/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С. розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Миколаївського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, -

встановив:

В провадженні Миколаївського районного суду Одеської області перебувають матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративних правопорушень: згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 073482 за ст. 124 КУпАП (справа № 508/921/20, провадження № 3/508/19/21); згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 073434 за ст. 122-4 КУпАП (справа № 508/922/20, провадження № 3/508/18/21).

За результатами автоматизованого розподілу судових справ зазначені справи було передано для розгляду судді Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С.

На підставі статті 36 КУпАП, матеріали справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП (справа № 508/921/20, провадження № 3/508/19/21) і ст. 122-4 КУпАП (справа № 508/922/20, провадження № 3/508/18/21) об`єднані в одне провадження, і присвоєно об`єднаній справі єдиний номер 508/921/20, провадження №3/508/19/21.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23 жовтня 2020 року серії ОБ № 073434, ОСОБА_1 23 жовтня 2020 року біля 04 годині 00 хвилин в селі А-Іванівка по вулиці Тетянівська, керуючи транспортним засобом марки «DAF» модель «95XF430» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом марки «Dennison EF-25SKA», не впоравшись з керуванням, скоїв наїзд на огорожу. Залишив місце ДТП до якого він причетний.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.10 правил дорожнього руху, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 122-4 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23 жовтня 2020 року серії ОБ № 073482, ОСОБА_1 23 жовтня 2020 року біля 04 годині 00 хвилин в селі А-Іванівка по вулиці Тетянівська, керуючи транспортним засобом марки «DAF» модель «95XF430» державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричіпом марки «Dennison EF-25SKA» державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на огорожу.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3,12.1,13.1 правил дорожнього руху, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв і клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд визнає неявку ОСОБА_1 неповажною, а також прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Крім того, суд враховує, що передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що будь-яких порушень при складанні протоколів про адміністративне правопорушення судом встановлено не було, а тому дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП доведена повністю.

Правила дорожнього руху України передбачають:

-п. 2.3, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі; г) під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів; ґ) не забруднювати проїзну частину та смугу відведення автомобільних доріг; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; е) повідомляти дорожньо-експлуатаційним організаціям або уповноваженим підрозділам Національної поліції про виявлені факти створення перешкод для дорожнього руху; є) не вчиняти дій, внаслідок яких може бути пошкоджено автомобільні дороги та їх складові, а також завдано шкоди користувачам ;

-п. 2.10., у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

-п. 12.1., під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

-12.3., у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

-13.1., водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП:

- ст. 122-4 КУпАП, як залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні;

- ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна;

На підставі викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших осіб, з метою недопущення повторного вчинення ОСОБА_1 грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає доцільним застосувати до ОСОБА_1 враховуючи вимоги ч. 2 ст. 36 КУпАП, шляхом накладення стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених адміністративне стягнення, у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час вчинення правопорушення складає 340,00 грн.

Згідно ст. 40-1 ч. 1 КУпАП необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, ст. 122-4, ст. 124 КпАП України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , не працюючого, у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 130 КпАП України, та накласти на нього на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час вчинення правопорушення складає 340,00 грн. на користь держави: (платіжні реквізити: отримувач ГУК в Одеській обл./смт.Миколаївка/21081100, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0015696, код платежу 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , не працюючого, на користь держави 454,00 грн судового збору (Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях: Отримувач коштів - ГУК в Од.обл./смт Миколаїв./22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) - 899998, Рахунок отримувача - UA0015696, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції).

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Суддя Д.С. Банташ