Справа № 219/9968/21
Провадження № 3/219/3434/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2021 року об 11 годині 18 хвилин у місті Бахмут Донецької області біля будинку № 106, розташованого по вулиці Незалежності, водій ОСОБА_1 , будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ч. 3 ст. 130 КУпАП, керував автомобілем «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови та координації рухів, зіниці, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку для визначення стану сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за ч. 3 ст. 130 КУпАП (постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2021 року до штрафу на користь держави в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок, та постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04 серпня 2021 року до штрафу на користь держави в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років), вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повісток за адресою його місця проживання, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення. З приводу цього суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, враховуючи ігнорування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, викликів до суду, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Інших засобів зв`язку ОСОБА_1 під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не повідомив. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. В контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини, є джерелом права в Україні, «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника». Крім того, слід зазначити, що відомості про дату, час та місце розгляду кожної справи розміщуються на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області, тож ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що він скеровується до Артемівського міськрайонного суду Донецької області, мав змогу, навіть не отримуючи поштові відправлення, ознайомитись із датою розгляду справи на сайті суду. Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчать про недобросовісність наданих йому процесуальних прав у вирішенні даного адміністративного протоколу, оскільки ОСОБА_1 жодного разу не з`явився до суду, станом розгляду справи не цікавився та до Артемівського міськрайонного суду Донецької області не звертався.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень по суті правопорушення у присутності двох свідків.

Провина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 094178 від 07 вересня 2021 року, постановами Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 червня 2021 року та 04 серпня 2021 року, оглянутим у судовому засіданні відеозаписом, здійсненим за допомогою нагрудної камери поліцейського, яким складався протокол, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

В свою чергу, ОСОБА_1 суду не надано достовірних доказів, які б спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та які б підтвердили його невинуватість у скоєнні правопорушення та поважність або наявність причин, які спонукали відмовитися від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, та те, що частиною 3 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд вважає факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, доведеним.

Вирішуючи питання про вид і міру адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує обставини справи, особу винного, характер вчиненого правопорушення, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, до яких, зокрема, відносяться повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, та вчинення правопорушення у стані сп`яніння, і вважає, що з метою його виховання у дусі додержання законів України, а також попередження скоєння ним нових правопорушень, до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять років, оскільки згідно довідки № 2576 від 08 вересня 2021 року він посвідчення водія не має.

Крім того, суд вважає недоцільним застосовувати стягнення у вигляді конфіскації транспортного засобу, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення, транспортний засіб ««ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 , а відтак не є у приватній власності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст. 33, 40-1, ч. 3 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та призначити йому стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 копійок, без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С.Конопленко