Справа № 135/439/21
Провадження № 3/135/384/21
ПОСТАНОВА

іменем України

03.08.2021 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області сектору поліцейської діяльності № 1 Тростянецького відділення поліції № 2 Гайсинського РУП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 392138 від 22.04.2021 ОСОБА_1 22.04.2021 о 22 год 00 хв в АДРЕСА_1 за місцем свого мешкання порушувала правила тиші, а саме голосно розмовляла, співала та шуміла сторонніми предметами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що 22.04.2021 о 22 год 05 хв в АДРЕСА_1 за місцем свого проживання, вона не порушувала правила додержання тиші.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи прийшов до висновку, що провадження по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 182 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 КУпАП особа може бути притягнута до відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.

Частина ч. 1 ст. 182 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кіно зйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кіно зйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 392138 від 22.04.2021 зазначено, що 21.04.2021 ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП.

Проте, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 182 КУпАП протягом року. Відсутність судового рішення про накладення адміністративного стягнення позбавляє можливості пересвідчитись у наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП.

Окрім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 порушила правила додержання тиші.

Таким чином, попри те, що зі змісту вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, на підставі яких можна встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП.

При цьому, слід звернути увагу також й на те, що постановою суду від 29.04.2021, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.182 КУпАП, вже поверталися для усунення недоліків, зокрема у зв`язку з тим, що матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження вказаної у протоколі кваліфікації.

Разом з тим у матеріалах, які надійшли на розгляд суду надалі, не було усунуто недоліки, про які було вказано в постанові суду від 29.04.2021, а отже, суд позбавлений можливості дослідити такі докази і надати їм оцінку з метою ухвалення законного і обґрунтованого рішення по справі.

Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 не надано, а суддя не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КУпАП, тому вона не може бути притягнута до адміністративної відповідальності через відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.182, 245, 247, 256, 278 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.182 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ 392138 від 22.04.2021.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Суддя