ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

Справа № 495/7650/21

Номер провадження 3/495/2599/2021

04 жовтня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Служби безпеки України в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рені Одеської області, працюючою фахівцем з публічних закупівель Білгород-Дністровського прикордонного загіну, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченного ч.5 ст.212-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

14.09.2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов від Управління Служби безпеки України в Одеській області протокол № 65/28-1326 від 10.09.2021 року, в якому зазначено, що 20.07.2021 року, ОСОБА_1 було вчинено безоплатне незаконне (несанкціоноване) розповсюдження інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах в електронній формі, а саме завантажено та відправлено електронні версії службових листів, які містять інформацію тендерно-фінансового характеру, з використанням електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_2

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Абросімов А.П. подав клопотання про закриття провадження в даній справі, у зв`язку з відсутністю складу зазначенного адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи його наступним.

Так, адвокат Абросімов А.П. зазначив, що матеріали про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не містять відомостей, що співробітниками Білгород-Дністровського РВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_2 або ОСОБА_3 доручалося здійснення перевірки за вказаними матеріалами, тому даний протокол складено не уповноваженою на те належним чином посадовою особою. Також, у викладеної в протоколі суті адміністративного правопорушення не йдеться про те, що інформація, незаконне розповсюдження якої ставиться у провинну ОСОБА_1 , відноситься саме до конфіденційної інформації, а мова йде лише про інформацію «тендерно-фінансового характеру» без зазначеного того, що така інформацію відноситься до конфіденційної, чи службової або таємної інформації. Крім цього, адвокат Абросімов А.П. вказав, що ОСОБА_1 є рядовим працівником прикордонного загону, а ні якимось органом виконавчої чи державної влади, а тому він не міг порушити пункт Вимог до доменних імен державних органів в українському сегменті Інтернету, а також відсутнє попередження ОСОБА_1 відносно заборони використання, вказаної в протоколі поштової скриньки для службового листування.

Таким чином, на думку представника, в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим адміністративна справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП України.

Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, стосовно якої складено даний протокол, суд вважає, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, тому що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-6 КУпАП.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, обов`язок доказування в справах про правопорушення лежить на посадовій особі, яку уповноважено складати адміністративні матеріали.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 65/28-1326 від 10.09.2021 року встановлено, що 20.07.2021 року, ОСОБА_1 було вчинено безоплатне незаконне (несанкціоноване) розповсюдження інформації, яка зберігається в інформаційних (автоматизованих) системах в електронній формі, а саме завантажено та відправлено електронні версії службових листів, які містять інформацію тендерно-фінансового характеру, з використанням електронної скриньки .

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані працівниками Службою безпеки України за ч.5 ст.212-6 КУпАП.

Між тим, вказаний протокол складений з порушенням діючого законодавства та не відповідає фактичним обставинам справи.

Аналізуючи все вище наведене, встановлено, що в протоколі про вказане адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-6 КУпАП, а саме відсутні докази, що інформація, незаконне розповсюдження якої ставиться у провинну ОСОБА_1 , відноситься саме до конфіденційної інформації .

Відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, у разі чого вказаний протокол не може бути доказом по справі.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх, або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Відповідно до статті 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Принцип презумпції невинуватості є обов`язковим для будь-яких суб`єктів владних повноважень (справа «Аллене де Рібемон проти Франції»).

Порушення цього принципу може відбуватися шляхом прийняття посадовою особою протиправних рішень.

Суд враховує, що принцип презумпції невинуватості перш за все є гарантією процесуального характеру по кримінальних справах, але за висновками ЄСПЛ його сфера застосування є значно ширшою: він є обов`язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для всіх інших державних органів. Так, на думку ЄСПЛ, замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-6 КУпАП, тому провадження по справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 173, 247, 250, 251, 254, 256, 280, 283 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.5 ст. 212-6 КпАП України відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 65/28-1326 від 10.09.2021 року - закрити на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 Кодексу про адміністративні правопорушення України - у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду.

Суддя В.В. Мишко