ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О. М.

за участю секретаря Хомина І. В.

прокурора Шевченка В. П.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Лукіянчина П. П.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Лукіянчина П. П.

на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Горлівка Донецької області, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно подавши декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Визнаючи ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суддя зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 на підставі наказу №368-к від 13.05.2017 призначений на посаду Генерального директора ВП «Атоменергомаш» ДП НАЕК «Енергоатом».

Рішенням НАЗК №3 від 11 серпня 2016 року визначено, що під посадовими особами юридичних осіб публічного права слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

Згідно розділу 4 посадової Інструкції, Генеральний директор здійснює керівництво ВП АЕМ в межах наданих йому повноважень, використовуючи виділені у його розпорядження ресурси. Генеральний директор зобов`язаний забезпечувати діяльність ВП АЕМ у сфері використання ядерної енергії за визначеними видами (п.4.1.1), забезпечувати виробничу та господарську діяльність ВП АЕМ (п.4.1.2.), забезпечувати діяльність з економічного планування, використання коштів та управління витратами (п.4.1.7), забезпечувати управління майном (п.4.1.11), забезпечувати функціонування системи управління матеріальними ресурсами (п.4.1.15).

Таким чином, враховуючи функціональні обов`язки, визначені посадовою інструкцією, роз`яснення НАЗК та вимоги Закону України «Про запобігання корупції», посада Генерального директора відокремленого підрозділу державного підприємства відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», відноситься до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тому ОСОБА_1 , будучи Генеральним директором ВП «Атоменергомаш» ДП НАЕК «Енергоатом», є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-6 КУпАП.

Наказом №1181-к від 27.10.2021, ОСОБА_1 звільнений з посади за угодою сторін з 28.10.2020.

Згідно ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не охоплений раніше поданими деклараціями.

ОСОБА_1 подав декларацію після звільненням 24.02.2021, чим порушив строк подання декларації, передбачений ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Судом ОСОБА_1 визнано винним у несвоєчасному поданні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Лукіянчин П. П. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Зазначає, що ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що знав про необхідність подачі декларації після звільнення, але за два місяці до звільнення лікувався у хірургічному відділенні, після чого перебував у стресовому стані, йому затримували виплати за лікарняним листом, тому був змушений продати квартиру. Пояснює, що за кілька днів до закінчення строку подачі декларації, ОСОБА_1 захворів на Ковід-19 та надав суду довідку, що хворів в період з 30.11.2020. При цьому пояснив, що ознаки хвороби були ще задовго до 25.11.2021, але лікувався в домашніх умовах під наглядом лікаря.

Захисник вказує, що ОСОБА_1 подав декларацію після покращення стану здоров`я, але стверджував, що умислу на приховування доходів або не подачу декларації у нього не було. На думку захисника, відсутність умислу, як основної складової провини щодо несвоєчасного подання електронної декларації, унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 176-2 КУпАП.

Заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Лукіянчина П. П. на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора, який вважав постанову судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд встановив таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Вказані вимоги закону суддею дотримані.

Так, згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення настає у разі несвоєчасного подання декларації особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до наказу Президента ДП «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_2 від 13.05.2017 №368-к начальника відділу підготовки та проведення ремонтів ВП «Южно-Українська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_1 призначено на посаду Генерального директора ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом».

Рішенням НАЗК №3 від 11 серпня 2016 року визначено, що під посадовими особами юридичних осіб публічного права слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції.

Згідно розділу 4 посадової Інструкції, Генеральний директор здійснює керівництво ВП АЕМ в межах наданих йому повноважень, використовуючи виділені у його розпорядження ресурси. Генеральний директор зобов`язаний забезпечувати діяльність ВП АЕМ у сфері використання ядерної енергії за визначеними видами (п.4.1.1), забезпечувати виробничу та господарську діяльність ВП АЕМ (п.4.1.2.), забезпечувати діяльність з економічного планування, використання коштів та управління витратами (п.4.1.7), забезпечувати управління майном (п.4.1.11), забезпечувати функціонування системи управління матеріальними ресурсами (п.4.1.15).

Отже, згідно посадової інструкції ОСОБА_1 , будучи Генеральним директором ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом», є посадовою особою, яка має організаційно-розпорядчі функції при виконанні покладених на нього завдань та обов`язків.

Таким чином, посада Генерального директора відокремленого підрозділу державного підприємства відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», відноситься до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Тому ОСОБА_1 , будучи Генеральним директором ВП «Атоменергомаш» ДП НАЕК «Енергоатом», є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-6 КУпАП.

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки президента ДП НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_3 від 27.10.2020 №1181-к, з 28.10.2020 ОСОБА_1 звільнено з посади генерального директора ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом», за угодою сторін.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не охоплений раніше поданими деклараціями.

За такого, оскільки ОСОБА_1 було звільнено з посади генерального директора ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом», за угодою сторін, з 28.10.2020 він, відповідно до вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», є особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та був зобов`язаний не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, тобто не пізніше 25.11.2020, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, чого він не зробив.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 15.06.2020 ОСОБА_1 особистим підписом погодив та був ознайомлений із посадовою інструкцією (а. с. 21), вимогами якої передбачене обов`язкове знання Закону України «Про запобігання корупції» (додаток А п.1.21) (а. с. 30) та окремо 05.06.2020 ОСОБА_1 був ознайомлений із антикорупційною програмою ДП «НАЕК «Енергоатом» (а. с. 37).

За такого, є правильними висновки судді, що ОСОБА_1 , в силу зайняття відповідальної посади, мав достовірно знати про обов`язок подати декларацію за період, що не охоплюється попередніми деклараціями, не пізніше 20 робочих днів після припинення діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Про обізнаність з зазначеними нормами закону не заперечував під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 .

Окрім цього, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 під особистий підпис 28.10.2020 отримав попередження про обов`язок подати декларацію перед звільненням у термін не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (а. с. 38).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування (а.с. 39), ОСОБА_1 подав декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 24.02.2021, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 34 Закону України «Про запобігання корупції».

В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що ОСОБА_1 хворів за два місяці перед звільненням, про що надав довідку, що з 20.08.2020 до 26.10.2020 ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в хірургічному відділенні, а також в період з 30.11.2020 по 30.12.2020 хворів на Ковід-19, лікувався амбулаторно.

На думку захисника, зазначені обставини (хвороба ОСОБА_1 у період з 20.08.2020 до 26.10.2020, а також період амбулаторного лікування з 30.11.2020 до 30.12.2020), є поважними причинами пропуску строку на подачу декларації.

Однак, ці обставини не є підставою для скасування постанови, оскільки двадцятиденний строк на подачу декларації з моменту звільнення ОСОБА_1 з посади Генерального директора ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» закінчився 25.11.2020. В той час, як декларацію ОСОБА_1 подав лише 24.02.2021, тобто через три місяці після закінчення встановленого законом строку, протягом якого необхідно подати декларацію.

Характер хвороб та період проходження лікування ( амбулаторно з 30.11.2020 до 30.12.2020 та звернення до лікаря 15.11.2020 та 26.11.2020), не перешкоджали ОСОБА_1 подати декларацію в установлений законом термін до 25.11.2020.

З огляду на наведене, є правильними висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Стягнення ОСОБА_1 накладено в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прийняте суддею рішення є законним та обґрунтованим, а тому немає підстав для скасування постанови судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Лукіянчина П. П. залишити без задоволення, а постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 25 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова