П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Суходольський О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , -

за ст.44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 будучи власником кафе «Містечко» 01.11.2020 року о 00 годин 45 хвилин у с.Мошни Черкаського району Черкаської області, по вул.Спасопреображенська, 35, не забезпечив вчасного закриття закладу, чим порушив обмеження карантину, передбачені п.п. 3 п.14 постанови КМУ №691 від 22.07.2020 року та скоїв правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП (у редакції яка діяла на момент вчинення правопорушення).

В судове засідання ОСОБА_1 належним чином викликалася, однак не з`явився, проте на адресу суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 адвоката Макеєва В.Ф. про розгляд справи без його участі, провадження у справі просив закрити з підстав вказаних у клопотанні, наявного у матеріалах справи. Крім того, адвокат Макеєв В.Ф. заявив клопотання про стягнення з Черкаського РВП ГУНП у Черкаській області на користь ОСОБА_1 судових витрат за надання правової допомоги у сумі 3000грн.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Відповідно до пп.3 п.14 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого та жовтого рівня епідемічної небезпеки, забороняється - роботу після 24-ї та до 7-ї години розважальних закладів (нічних клубів), а також суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування з організацією дозвілля або без нього (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Положення ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, передбачає, що особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 01.11.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 . Згідно даних письмового пояснення ОСОБА_1 обставини вказані у протоколі підтверджуються.

Дослідивши надані письмові докази, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 допустив зазначені порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП (у редакції яка діяла на момент вчинення правопорушення).

При прийнятті рішення про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , суд враховує обставини, зазначені у ст. 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан.

Враховуючи обставини, передбачені ст.280 КУпАП, ступінь вини та відношення ОСОБА_1 до скоєного, його особу, а також той факт, що від вчиненого правопорушення суспільно-небезпечних наслідків не настало, раніше до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не притягувався, суд прийшов до висновку, що з огляду на дотримання принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення і заходом державного примусу, про доцільність звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Клопотання адвоката Макеєва В.Ф. про стягнення з Черкаського РВП ГУНП у Черкаській області на користь ОСОБА_1 судових витрат за надання правової допомоги у сумі 3000грн, не підлягає до задоволення, оскільки нормами Кодексу України про адміністративні правопорушеннями, якими суд керується при розгляді даної адміністративної справи, не передбачений порядок відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 280, 283 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі №707/2781/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, закрити.

Постанова може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. М. Суходольський