Справа№464/4075/21
пр.№ 3/464/2043/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Теслюк Д.Ю., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Накловича І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН не надано,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №586867 від 16.05.2021 р., ОСОБА_1 16.05.2021 р. о 16.30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у громадському місці на території ринку «Шувар», що знаходиться у м.Львові по вул. Хуторівка, 4б, кричав, висловлювався нецензурною лайкою в сторону гр. ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення захисник Наклович І.М. заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом у справі. Протокол про адміністративне правопорушення був складений у відсутності перекладача, що порушує права особи-іноземця, який не володіє українською мовою. Окрім цього, вказав, що у матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на наявність вини ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Разом з тим, за змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з диспозиції ст.173 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Тобто адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП настає тільки тоді, коли дії, перелічені у диспозиції статті, порушують громадський порядок та спокій громадян.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у ньому повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності зібраних доказів.

Статтею 256 КУпАП передбачено вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Окрім цього, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (ч. 4 ст. 256 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід`ємна складова права на захист (параграф 3 ст.6 Конвенції).

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином Азербайджану, проте матеріали справи не містять жодних доказів виконання посадовою особою ДОП СППП ВП №2 ЛРУП ГУ НП у Львівській області вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу, а також того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності під час складання протоколу володіла українською мовою в тому об`ємі, який би надавав можливість розуміти права, передбачені ст. 268 КУпАП. Наведене може свідчити про порушення та обмеження процесуальних прав іноземця, в тому числі права на захист.

Окрім цього, на підтвердження вини ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення, заяву ОСОБА_2 , рапорти та довідку про результати проведення перевірки.

Разом з тим, вищевказаним доказами не підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи даний конституційний принцип та те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з істотними порушеннями вимог законодавства, відтак такий не може бути належним та допустимим доказом у справі, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які встановлюють наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ч.1 ст.247 КУпАП, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП слід закрити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Теслюк Д.Ю.