ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/35/21 Справа №703/3516/20 Головуючий по 1 інстанції: Опалинська О.П.
Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАПГоловуючий в апеляційній інстанції: Поєдинок І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 р. Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А. за участю прокурора Гречаного Р.І. та адвоката Лук`яненко Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2020 р.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , радник голови районної ради з економічних питань,

провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

До Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшов протокол № 271/2020 від 20 жовтня 2020 року складений оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Никогдою О.С. про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 будучи радником голови районної ради з економічних питань Смілянської районної ради, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст.45 даного Закону, без поважних причин несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням), а саме 26 травня 2020 року, хоча законом визначено строк до 24 вересня 2019 року чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, не визнав та надав пояснення про причини несвоєчасного подання декларації.

ОСОБА_1 пояснив, що умислу на вчинення правопорушення не мав. Працюючи в Смілянській районній раді йому не було роз`яснено щодо необхідності подання декларації «перед звільненням». Після звільнення через деякий час йому зателефонували з колишнього місця роботи, повідомили про потрібність заповнення декларації «перед звільненням», після чого він поїхав в районну раду, де йому допомогли заповнити вищевказану декларацію.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 в судовому засідання суду першої інстанції подала клопотання про закриття справи та пояснила, що умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення та на порушення вимог фінансового контролю ОСОБА_1 не мав, доказів на підтвердження такого матеріали справи не містять. Матеріали справи свідчать про те, що моніторинг, збір інформації та витребування доказів були здійснені ще до складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто до того, як було розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що безумовно вказує на порушення Управлінням ч. 2 ст. 19 Конституції України, запобігання корупції», ст.. 251 КУпАП. Законом який регулює питання запобігання корупції, право проводити перевірки дотримання законодавство про запобігання корупції належить виключно НАЗК, а не іншим суб`єктам у сфері протидії корупції. Тому, складений Управлінням протокол без висновку чи повідомлення НАЗК, не може бути допустимим доказом, оскільки відомості, що передували його складанню, були отриманні з порушенням процедури, відтак просила провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції зазначила, що ОСОБА_1 без поважних причин проігнорував вимоги розділу VII «Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції», тобто в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просила накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою судді Смілянського місьрайонного суду Черкаської області від 27.11.2020 року, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 27.11.2020 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:

1. Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2020 у справі №703/3516/20 скасувати.

2. Закрити провадження у справі №703/3516/20 відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вказує, що дана постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права, а мотиви та підстави, з яких закрито дану справу невірні.

Додає, що в матеріалах справи відсутня інформація, а судом не встановлювалось, чи був ОСОБА_1 посадовою особою місцевого самоврядування в розумінні статті 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а відповідно - чи був суб`єктом декларування, що зазначений у підпункті «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції». Матеріали справи не містять доказів складання присяги ОСОБА_3 , що безумовно вказує на недоведеність суб`єкта правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КупАП.

Вказує, що перебування на посаді радника є патронатною службою, що не передбачає наявності організаційно-розпорядчих функцій, а відтак ставить під сумнів обов`язок подачі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, вцілому.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника ОСОБА_1 - адвоката Лук`яненко Г.О., яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора про необгрунтованість апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, наданих йому службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині 1 статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

При вирішенні питання про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до розпорядження №3-к від 08 січня 2019 року «Про призначення ОСОБА_1 » останнього з 09 січня 2019 року призначено на посаду радника голови районної ради з економічних питань.

Відповідно до наказу №60-к від 27 серпня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 » його цього дня звільнено з посади радника голови районної ради з економічних питань у зв`язку з припиненням трудового договору.

Згідно ч. З ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до п. 2 ст. 45 Закону, особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частин першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше доданими деклараціями.

Декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 45 Закону не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної підпунктах "а", "в" пункту 2 ч. 1 ст. З Закону, зазначено у чинній редакції Порядку.

Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах "а", "в" пункту 2 ч. 1 ст. З Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 було подано декларацію перед звільненням» о 11 годині 55 хвилин 26 травня 2020 року (а.с.14-20).

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що граничним терміном подачі декларації перед звільненням для ОСОБА_1 було визначено Законом через 20 робочих днів із дати звільнення, тобто до 24 вересня 2019 року, тоді як останній подав декларацію перед звільненням суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування шляхом заповнення на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, лише 26 травня 2020 року, тобто несвоєчасно.

Рішенням Конституційного Суду України № 13-р/2020 від 27 жовтня 2020 року у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України стосовно відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), статтю 65 Закону України «Про запобігання корупції», яка визнана неконституційною, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

За змістом статті 152 Конституції України та статті 91 Закону України «Про Конституційний Суду України» закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Таким чином, рішенням Конституційного Суду України скасовано як кримінальну, так і адміністративну відповідальність за вчинення корупційних діянь.

Враховуючи наведене рішення Конституційного Суду України, суд апеляційної інстанції вважає, що суддя районного суду прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що ст.. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» не передбачені строки подачі декларації при звільненні особи, є необґрунтованими. Так, п. 2 ч. 5 ІІ розділу «Порядку формування, ведення та оприлюднення інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» така декларація подається не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності.

Доводи апелянта про те, що адміністративний протокол складений не уповноваженою особою, також є необґрунтованими. Так , згідно ст.. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» та КупАП, право складати протокол у даній категорії справ, надано в тому числі органам Національної поліції.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи та прийняв законне і обґрунтоване рішення, щодо ОСОБА_1 .

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 2020 року, якою провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрито на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок