Провадження № 33/801/34/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Курбатова І. Л.
Доповідач: Медвецький С. К.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., розглянув апеляційну скаргу адвоката Маркової О. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

13 серпня 2020 року о 17:02 год по вул. Київська, 50А у місті Вінниці водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя.

Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420, 40 грн.

При винесенні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Маркова О. В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2020 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння, оскільки відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, працівники поліції у разі незгоди водія із результатами огляду, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, що також свідчить про порушення положень статті 266 КУпАП.

Також адвокат указала, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Не було допитано свідків, не витребувано докази, не встановлено чи керував він транспортним засобом, що свідчить про неповноту з`ясування обставин справи.

Суд першої інстанції не надав оцінки тому, що за змістом протоколу про адміністративне правопорушення свідки допитані поліцейськими раніше ніж зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 .

Апеляційним судом розгляд справи призначався на 14 січня 2021 року о 09:00 год.

14 січня 2021 року адвокат Маркова О. В. подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її тимчасовою непрацездатністю. У клопотанні зазначила, що документи про стан здоров`я будуть надані в наступному судовому засіданні.

З метою врахування інтересів заявника та його захисника апеляційним судом відкладено розгляд справи на 21 січня 2021 року о 09:00 год.

21 січня 2021 року адвокат Маркова О. В. знову подала клопотання про відкладення розгляду справи у якому зазначає, що її не своєчасно повідомлено про розгляд справи, а заявника ОСОБА_1 взагалі не повідомлено про розгляд справи. Окрім цього вказує, що 21 січня 2021 року вона зайнята у іншому судовому засіданні.

У протоколі про адміністративне правопорушення, направленні на огляд водія, ОСОБА_1 надав інформацію про те, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Аналогічна адреса проживання зазначена заявником і в апеляційній скарзі. Саме на цю адресу апеляційний суд надсилав судові повістки ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи.

Як слідує з довідки відділення поштового зв`язку, адресат ОСОБА_1 відсутній за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.48).

Отже суд вжив усіх заходів для належного повідомлення заявника.

Указані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 свідомо вказав неправильну адресу свого проживання, з метою затягування строків розгляду справи та уникнення покарання.

Адвокат Маркова О. В. двічі повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, однак не надала суду доказів, які б підтверджували поважність причин неявки в судове засідання.

Так, адвокатом Марковою О. В. не надано документів про стан здоров`я, як доказу поважності причин неявки в судове засідання 14 січня 2021 року, а також - доказів її участі в іншому судовому засіданні 21 січня 2014 року о 09:00 год.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Разом з тим стаття 6 не може тлумачитися як надання сторонам справи автоматичного права на отримання певної форми надіслання судових документів, наприклад, рекомендованим листом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ «Богонос проти Росії» від 05 лютого 2004 року).

Суд ураховує, що ОСОБА_1 та адвокат Маркова О. В., як ініціатори апеляційної скарги, мають проявляти процесуальну зацікавленість рухом справи та її розглядом, отримувати поштову кореспонденцію.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки цих осіб.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його адвоката.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Положеннями частини 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

13 серпня 2020 року о 17:02 год по вул. Київській 50А у м. Вінниці, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2107, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя.

Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада .2015 року № 1452/735 (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

За змістом частин 2, 6 статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським в присутності двох свідків. Проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог пунктів 4, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, якими не можуть бути особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

З матеріалів справи слідує, що відмову водія ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки зафіксовано поліцейським взводу № 2, роти № 1 БУПП У Вінницькій області ДПП капітаном поліції Гладким О.М., за участі свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відповідності до положень КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Указані обставини зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №544672 від 13 серпня 2020 року та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 підписав указаний протокол, був ознайомлений з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції та ст. 268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські раніше опитали свідків ніж був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія та пояснень свідків слідує, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 13 серпня 2020 року о 17:02 год. Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння оформлено працівниками поліції о 17:07 год. Відмову від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксовано у присутності двох свідків о 17:11 год. Протокол про адміністративне правопорушення складено о 17:15 год.

Отже, порушення порядку та хронології оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення не встановлено.

Окрім цього, апеляційним судом досліджено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, з якого слідує, що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, категорично відмовився в присутності двох свідків.

Положеннями частини 1 статті 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, тому апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 4 Розділу І цієї Інструкції, ознаками наркотичного сп`яніння є:

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці;

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло.

Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному в Інструкції законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

З огляду на викладене, апеляційний суд об`єктивно не вбачає порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи послідовність дій працівників поліції можна дійти висновку, що 13 серпня 2020 року о 17:02 год ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції. У правопорушника було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння останній відмовився на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків, що повністю відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та положенням вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.

Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не допитував свідків є безпідставними, оскільки не спростовують обставин вчиненого адміністративного правопорушення.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що з матеріалами справи адвокат Маркова О.В. ознайомилась 05 жовтня 2020 року. Справа тричі призначалась до розгляду: 05 жовтня, 22 жовтня, 12 листопада 2020 року.

Отже, ОСОБА_1 та адвокат Маркова О. В. з 05 жовтня 2020 року мали достатньо часу заявити клопотання про виклик та допит свідків правопорушення, однак скористались таким правом лише в останній день слухання справи - 12 листопада 2020 року.

Аргументи апеляційної скарги про те, що свідки були присутні при огляді до того, як поліцейські зупинили водія ОСОБА_4 правового значення не мають, оскільки не стосуються цієї справи.

Наявні в матеріалах справи докази повністю підтверджують правильність висновків суду першої інстанції про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження заявника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є надуманими та безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення та відомості про особу ОСОБА_1 , прийшов до висновку, що достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових правопорушень, буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Маркової О. В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С.К. Медвецький