Справа № 315/1834/20
Номер провадження № 3/315/19/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Окладнікова О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч. 4 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2020 року до Гуляйпільського районного суду Запорізької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №103078, складеного 16.12.2020 року, 25.11.2020 року о 14 год. 10 хв. в м.Гуляйполі по вул.Г.України водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався в безпечності маневру, продовжив рух та не надав перевагу автомобілю, що рухався по проїжджій частині ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого змусив водія різко гальмувати та змінювати напрямок руху, чим створив аварійну ситуацію. Водій ОСОБА_1 порушивши вимоги п. 10.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив саму подію адміністративного правопорушення та пояснив, що 25.11.2020 року близько 14.00 години по вул.Г.України біля магазину «АТБ» автомобілем ВАЗ2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , керував не він, а його пасинок ОСОБА_2 . Пояснення підписав, не читаючи і не вникнувши у викладену в ньому інформацію, адже він часто їздить до магазину «АТБ» і спочатку подумав, що можливо і був такий факт, але він не надав цьому значення. Однак, коли отримав повістку про виклик до суду, то з`ясував всі обставини. Вказане свідчить про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а тому просив закрити провадження у справі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Яковенко О.С. надав клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення. Підтримав думку свого підзахисного, зазначив, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності.

Свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 01.02.2017 року Гуляйпільським РС УДМС України в Запорізькій області, пояснив, що 25.11.2020 року він разом з ОСОБА_3 на автомобілі ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , поїхали на ринок, а потім в магазин «АТБ». Виїжджаючи зі стоянки біля магазину по вул.Г.України в м.Гуляйполе, він не впевнився у відсутності перешкод для здійснення маневру, внаслідок чого водій автомобіля ВАЗ синього кольору, що рухався по вказаній вулиці, був змушений різко гальмувати та змінювати напрямок руху. Так як удару він не відчув, то поїхав додому, не зупиняючись.

Свідок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 10.10.1996 року Ленінським РВ УДМС України в Запорізькій області, пояснив, що 25.11.2020 року він разом з ОСОБА_4 , який керував автомобілем ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , поїхали за покупками на ринок, а потім в магазин «АТБ». Коли ОСОБА_4 виїжджав зі стоянки біля магазину «АТБ» по вул.Г.України в м.Гуляйполе, то він не переконався в безпечності виїзду, внаслідок чого водій автомобіля ВАЗ синього кольору, що рухався по вказаній вулиці, був змушений різко гальмувати та змінювати напрямок руху. ОСОБА_4 , не зупиняючись, поїхав далі.

Суд, заслухавши учасників по справі, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), тому вона є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.10.9 ПДР України, згідно з якими під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідальність за ч. 4 ст. 122 КУпАП передбачена за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

З аналізу наведених норм слідує, що для звинувачення особи у вчиненні зазначеного правопорушення необхідно, перш за все, встановити факт управління нею транспортним засобом.

Матеріали даної справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх доказів про керування транспортним засобом ОСОБА_1 25.11.2020 року о 14 год. 10 хв.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Також Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, в матеріалах справи відсутні будь-які переконливі та достовірні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що виключає подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП України через відсутність в його діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події та складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.122 КУпАП закрити, внаслідок відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя: О.І.Окладнікова