справа № 631/466/21
провадження № 3/631/304/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

22 листопада 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Трояновська Т. М.,

за участю секретаря судового засідання М`ячиної Ю. В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області адміністративний матеріал, що надійшов від Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайський Харківської області, громадянина України, який не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області від Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області повторно надійшов адміністративний матеріал, складений відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який зареєстровано за вхідним № 4465/21-вх та присвоєно єдиний унікальний № 631/466/21 (провадження № 3/631/304/21).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 446031, складеного 10 травня 2021 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції Щербиною О. М., 10 травня 2021 року о 00 годині 10 хвилин ОСОБА_1 по вулиці Богданова, будинок № 32 в селищі міського типу Нова Водолага Харківської області, керував автомобілем марки «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Drager 6820», що підтверджується тестом № 168 від 10 травня 2021 року, результат огляду становить 0,94 проміле.

У діях ОСОБА_1 констатовано порушення пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав та пояснив суду, що дійсно 10 травня 2021 року рухався на автомобілі марки «RENAULT KANGOO» по вулиці Богданова в селищі міського типу Нова Водолага Харківської області, біля будинку № 32 був зупинений працівниками поліції. Під час розмови з поліцейськими, останні запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння. Враховуючи те, що ОСОБА_1 в цей день та напередодні алкогольних напоїв не вживав, він погодився. Під час проведення огляду, результат тестування виявився позитивним, проте як пояснила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, з цим результатом він був не згоден, як й не згоден з протоколом про притягнення його до адміністративної відповідальності, про що зазначив письмово. Також ОСОБА_1 повідомив суду, що під час складання протоколу працівники поліції не пропонували йому проїхати до закладу охорони здоров`я для проведення відповідного медичного огляду, почувши його не згоду з результатами тестування, направлення на медичне дослідження видано так й не було. Звернув увагу, що огляд на стан сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу поліцейським без присутності двох свідків.

Адвокат Гуліуса В. В. ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, проте разом із особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, надав спільні письмові заперечення в яких звернув увагу суду на порушення поліцейським процедури та порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а саме порушення приписів статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, яке виразилось у тому, що поліцейським, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не взято до уваги той факт, що його підзахисний не погоджувався з результатами тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, але останньому не було навіть запропоновано пройти огляд у найближчому медичному закладі, хоча працівник поліції був зобов`язаний доставити водія у заклад охорони здоров`я протягом двох годин. Окрім цього, захисник звернув увагу суду, що огляд на стан сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу поліцейським старшим сержантом поліції Щербиною О. М. без присутності двох свідків, чим порушено вимоги пунктів 8, 9 вищенаведеної Інструкції.

Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 446031, складеного 10 травня 2021 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції Щербиною О. М. вбачається, що 10 травня 2021 року о 00 годині 10 хвилин ОСОБА_1 по вулиці Богданова, будинок № 32 в селищі міського типу Нова Водолага Харківської області, керував автомобілем марки «RENAULT KANGOO», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Drager 6820», що підтверджується тестом № 168 від 10 травня 2021 року, результат огляду становить 0,94 проміле. З даними, що вказані у протоколі ОСОБА_1 не погодився та в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказав «З протоколом не згоден, на медичне обстеження не повезли» (а. с. 8).

Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу газоаналізатор «Drager Alсotest 6820» прилад № ARJL-0253, принтер ARJК-0471, тест № 168, за відсутності будь-яких свідків. Результат огляду 0,94 проміле, про що свідчить відповідна роздруківка (а. с. 10).

До протоколу про адміністративне правопорушення надані письмові пояснення ОСОБА_1 , складені на відповідному бланку, який заповнений працівником поліції, де нібито підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Разом із тим у поясненнях відсутня вказівка, про те, що ці пояснення були записані зі слів ОСОБА_1 . Натомість, у протоколі мається допис, складений ОСОБА_1 про те, що з протоколом про адміністративне правопорушення він не згоден, на медичне обстеження його не повезли (а. с. 11).

Інших письмових доказів, у тому числі акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, матеріали справи не містять.

Проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу регулюється положеннями статті 266 кодексу України про адміністративні правопорушення, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Пунктами 1 та 3 Розділу ІІ вищевказаної Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Із матеріалів справи судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою газоаналізатора «Drager Alсotest 6820» прилад № ARJL-0253.

За правилами частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження, у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При цьому завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Положеннями статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пленуму Верховного Суду України у пункті 24 своєї Постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Основного закону України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09 вересня 2011 року у справі «Лучанінова проти України» та рішенні від 15 травня 2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року по справі з єдиним унікальним № 688/788/15-к, де зазначено, що вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Також Верховний Суд у своїй постанові від 27 червня 2019 року по справі з єдиним унікальним № 560/751/17 вказав, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Приписами частини 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення імперативно встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06 червня 2018 року у справі «Михайлова проти України», де зазначено, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином, надаючи оцінку наданим суду доказам з точки зору дотримання встановленої процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд керується наступним.

У частинах 2 та 3 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення чітко визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частини 5 та 6 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 розділу І Інструкції).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

При цьому як визначено у пункті 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні за змістом норми містяться й у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року. Так, згідно вказаного Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Використовуючи системний підхід під час аналізу положень частин означеної статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку між собою, а також з положеннями відомчих інструкцій, які регулюють питання проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення в даних випадках (постанова Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», наказ Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі»), можна дійти висновку, що огляд особи на стан сп`яніння повинен проводитися співробітниками поліції у певній послідовності, що встановлена в Законі, а саме починатися з відсторонення водія, щодо якого є підстави вважати, що він знаходиться в стані сп`яніння, після, запропонування проходження огляду на місці зупинки і, тільки в разі відмови особи від освідчення на місці або незгоди з результатами такого огляду, направлення правопорушника в заклад охорони здоров`я, при цьому в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Іншими словами, незгода водія з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а є підставою для направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. І лише встановлення у водія стану алкогольного сп`яніння за наслідками огляду в закладі охорони здоров`я, або відмова водія від подальшого огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, може бути підставою для складення відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та подальше притягнення водія до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або, відповідно, за відмову від проходження подальшого огляду.

Окремо суд зауважує на порушення працівниками поліції приписів пункту 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, який мовить, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, матеріали справи не містять акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відносно ОСОБА_1 , який є обов`язковим додатком до протоколу про адміністративне правопорушення.

Здійснюючи аналіз сукупності наданих та досліджених у судовому засіданні доказів по справі, слід дійти висновку, що 10 травня 2021 року після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу газоаналізатора «Drager Alсotest 6820», прилад № ARJL-0253, з результатами якого ОСОБА_1 не погодився, працівниками поліцій в порушення положень статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», а також наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не запропоновано та не забезпечено водію ОСОБА_1 проходження відповідного огляду у закладі охорони здоров`я, на якому наполягав останній, а також присутність свідків під час проходження відповідного огляду.

Крім того, з відеозаписів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, які були відтворені у судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 (DVD R диск RIDATA 4.7 GB/120min, на якому знаходиться 2 файла, які мають певні пошкодження при відтворенні) вбачається, що останні не містять будь-яких даних щодо пропозицій з боку працівників поліції пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в будь-який період часу. Більш того, працівниками поліції навіть не роз`яснено ОСОБА_1 право на це.

Окремо слід звернути увагу, що з відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 видавалось або взагалі виписувалося направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів (додаток 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) та складався акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції). Працівник поліції лише пояснив ОСОБА_1 , що складає відносно нього протокол про адміністративні правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та дав на підпис якісь документи, при цьому, не зазначаючи, що це за документи.

Враховуючи наведене вище у своїй сукупності, суд не може визнати доведеним поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду за допомогою газоаналізатора «Drager Alсotest 6820», прилад № ARJL-0253, і не заперечував їх.

Також у відповідності до приписів пункту 9 ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (пункт 8 Інструкції).

Разом із тим, в матеріалах справи також відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що свідчить про недотримання працівниками поліції вимог нормативних документів та доводить, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Також матеріали справи не містять і будь-яких доказів відносно того, що ОСОБА_1 відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Таким чином, в зв`язку із незгодою з результатами огляду спеціальним технічним засобом, поліцейські зобов`язані були доставити водія ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду.

Як вже було зазначено вище, досліджений у судовому засіданні відеозапис не містить даних відносно того, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. У разі, якщо такий факт і мав місце, але не був зафіксований на відеозаписі, то ОСОБА_1 слід було б притягувати до адміністративної відповідальності або за факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який мав бути підтверджений висновком закладу охорони здоров`я (а не результатами тестування на газоаналізаторі «Drager Аlcotest 6820»), або за відмову від проходження подальшого огляду в закладі охорони здоров`я.

Окрім вказаного, суд вважає за необхідне звернути увагу на положення частини 1 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка встановлює, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом із тим, в матеріалах даної адміністративної справи немає відповідних доказів відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри наявність складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, останній міг продовжити свій рух. Дані обставини не залишають у суду сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було виконано вимог частини 1 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлений законом, оскільки, всупереч тому, що спочатку у водія було встановлено наявність ознак сп`яніння, його все одно не було відсторонено від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

Попре зазначене, не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 та його захисника про відсутність документів, що підтверджують сертифікацію газоаналізатора «Drager Alсotest 6820», який було використано для здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , та те що працівники поліції не пред`явили відповідні документи свідоцтво про повірку та сертифікат відповідності, з огляду на наступне.

Перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки. Газоаналізатор Drager Safety AG and Co.KgaA (Germany), до яких належить і «Drager Alcotest 6820», включений до вказаного переліку.

Так, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Частина 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлює, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Отже, вказаним Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Суд також зазначає, що відповідно до порядку перевірки водія на стан сп`яніння, який визначений у статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, а також пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться уповноваженою особою на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом у присутності двох свідків. Перед проведенням огляду уповноважена особа інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про його повірку (пункт 5 Розділу ІІ Інструкції), однак такої вимоги зафіксовано не було, ані у протоколі про адміністративне правопорушення (у графі пояснення особи), ані у інших доказах, які були долучені до справи. Тобто, як встановлено із матеріалів справи ОСОБА_1 не вимагав у працівників поліції пред`явити йому для ознайомлення відповідні документи.

Разом із тим, із досліджених у судовому засіданні доказів судом виявлено ряд порушень встановленої процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, що відповідно до імперативних положень статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, має наслідком недійсність огляду.

Отже, зібрані у справі докази не підтверджують поза розумним сумнівом вину водія ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху. Розглядаючи дану справу, суд позбавлений можливості виходити за межі обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, та за власною ініціативою притягати особу до адміністративної відповідальності за інше порушення Правил дорожнього руху, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Крім того, суд враховує, що будь-яких доказів такої відмови матеріали справи не містять.

Виниклі сумніви щодо дотримання процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь останнього з огляду на те, що Конституційний Суд України у пункті 4 рішення від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 зазначив, що конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина 2 статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до підпункту 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у вчиненні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази мають суттєві протиріччя та не доводять в повній мірі вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суттю адміністративного провадження є розгляд справи, який складається із: а) здійснення юридичної оцінки зібраних матеріалів; б) повного та всебічного дослідження матеріалів справи; в) встановлення об`єктивної істини у справі; г) винесення рішення (постанови) і доведення їх до відома учасників провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про закриття провадження виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на зазначене, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного вище, керуючись статтями 7, 9, частиною 1 статті 130, статтею 245, пунктами 1, 7 частини 1 статті 247, статтями 256, 266, частиною 2 статті 268, статтями 277, 279, 280, 283 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 та направити до Відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження.

Повний текст постанови виготовлений 24 листопада 2021 року.

Суддя: Т. М. Трояновська