Справа № 339/173/21 2
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2021 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С.,
розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці в Івано - Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, приватного підприємця,друженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей
за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
якому роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії №ІФ1239/АВ/П/ПТ від 12 травня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 , як фізична особа підприємець, здійснюючи підприємницьку діяльність в АДРЕСА_1 , вчинив порушення вимог законодавства про працю, зокрема:
- ч.1-2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 ЗУ №108, оскільки заробітна плата водію автотранспортних засобів ОСОБА_2 виплачувавалася з порушенням строків її виплати: за березень 2021 року виплачено 12 травня 2021 року, а не до сьомого числа;
- ч.1 ст. 116, ч.1 ст.117 КЗпП України, так як виплата розрахункових коштів водію автотранспортних засобів ОСОБА_2 проведена не в день звільнення 11 травня 2021 року, а з порушенням вимог законодавства про працю 12 травня 2021 року та не виплачено середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку;
- ч.1 ст. 149 КЗпП, оскільки згідно наказу від 11 травня 2021 року №7 водія автотранспортних засобів ОСОБА_2 звільнено з роботи 11 травня 2021 року згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України (прогул без поважних причин), однак до застосування дисциплінарного стягнення письмові пояснення не зажадано;
- ч.4 ст. 149 КЗпП України, оскільки ФОП ОСОБА_1 не повідомлено під розписку водія автотранспортних засобів ОСОБА_2 про застосування стягнення у вигляді звільнення.
ОСОБА_1 в судовому засіданні 06.07.2021 року вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
При цьому пояснив, що трудового законодавства при звільненні з роботи працівникак ОСОБА_2 він не порушив. Заробітну плату водію ОСОБА_2 , який приступив до роботи 31 березня 2021 року, за один відпрацьований день у березні нарахована до виплати 07 квітня 2021 року, але не була виплачена ОСОБА_2 07 квітня 2021року, оскільки водій був відсутнім на роботі та залишив без поважних причин своє робоче місце водія автотранспортного засобу АТ0384 СВ/ НОМЕР_1 , який виконував міжнародне перевезення Дніпро (Україна)- Кременіца (Польща), внаслідок чого у нього виникла необхідність заміни водія та призвело до порушення термінів доставки на митний пост Краковець, застосування штрафних санкцій, які він сплатив через неправомірні дії водія ОСОБА_2 .
Через відсутність ОСОБА_2 без поважних причин на робочому місці, йому виплата розрахункових коштів проведена не в день звільнення 11 травня 2021року, а на наступний день -після звільнення з роботи 12 травня 2021 року та здійснено 03.06.2021 року нарахування ОСОБА_2 в сумі 233грн., що становить середній заробіток по день фактичного розрахунку. Ці кошти відправлені для вручення грошовим переказом через відділення АТ «Укрпошта» і ОСОБА_2 відмовився від їх отримання .
Перед застосуванням до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення через відсутність на роботі, письмовою заявою звертався до нього 11 квітня 2021року з вимогою надати пояснення щодо причин такої поведінки (а.с.48).
А, видавши наказ 11.05.2021року про звільнення з роботи, він просив ОСОБА_2 з"явитися для ознайомлення з наказом про звільнення, відправивши йому повідомлення рекомендованим листом по місцю його проживання. Однак, не вручені з причин «за закінченням терміну зберігання».
Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до таких висновків.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як передбачено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В статті 251 КУпАП, зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, іншими доказами.
При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту.
Згідно з ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддя, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом та з диспозицією статті КУпАП, і прийти до висновку чи містять дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.
Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог трудового законодавства , зокрема, ч. 1 -2 ст. 115, ч. 1 статті 116, ч.1 ст. 117, ч.1, 4 ст. 149 КЗпП України щодо працівника ОСОБА_2 , який перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 .
Як передбачено ч. 1 -2 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.
Згідно ч.1 ст.24 ЗУ « Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Частиною 1 статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Окрім того, в ч.1 ст. 117 КЗпП України зазначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно ч.1, 4 ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Як вбачається з матеріалів справи та доданих ОСОБА_1 документів, вказаних норм ним дотримано.
Так, згідно наказу від 30 березня 2021 року №4 ФОП ОСОБА_1 прийняв на роботу ОСОБА_2 водієм автотранспортних засобів з 31 березня 2021 року та цього ж дня з ним укладено трудовий договір №30/03-21 (а.с. 21-23).
07 квітня 2021 року ОСОБА_3 , мененджер ФОП ОСОБА_1 , звернулася з заявою в поліції, в якій просить вжити заходів щодо водія ОСОБА_2 , який будучи офіційно працевлаштованим у ФОП ОСОБА_1 водієм міжнародних перевезень, відмовився доставити товар до місця призначення. Підозрює, що даний водій був під дією наркотичних припаратів, оскільки рухався не за маршрутом руху, причину свої зупинки пояснити не зміг, пломба на причепі відсутня (а.с.28).
З доповідної записки ОСОБА_3 від 07 квітня 2021 року вбачається, що вона інформує ОСОБА_1 , що 06 квітня 2021 року водій ОСОБА_2 покинув автотранспортний засіб АТ0384 СВ/ НОМЕР_1 , який виконував міжнародне перевезення Дніпро (Україна)-31-127 Кременіца (Польща) і не пояснивши причини. Місце перебування автомобіля з`ясовувала поліція, внаслідок цього виникла необхідність заміни водія та порушення термінів доставки на митний пост Краковець. Просить водія ОСОБА_2 звільнити з роботи (а.с. 30).
З листа повідомлення від 09 квітня 2021 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 повідомляє начальника Галицької митниці, що в ході виконання перевезення Дніпро (Україна)-31-127 Кременіца (Польща) митний пункт перетину Краковець, товарів автомобільним транспортом IVEСO АТ0384 СВ/ НОМЕР_1 водієм ОСОБА_2 у перевізника виникла потреба заміни водія ОСОБА_2 на ОСОБА_1 (а.с.32).
ОСОБА_1 12 квітня 2021 року відзначено, що вказана заява не може бути прийнята до розгляду і задоволена, оскільки дати її написання не співпадають з датою отримання. Розрахунок згідно цієї заяви не може бути проведений, оскільки реквізити дані в заяві неповні.
11 квітня 2021 року складено акт №1 за підписами ФОП ОСОБА_1 та менеджера з логістики ОСОБА_3 про відсутність на робочому місці.
11 травня 2021 року складено акт №2 за підписами ФОП ОСОБА_1 та менеджера з логістики ОСОБА_3 про відсутність ОСОБА_2 на робочому місці. З даного акту вбачається, що з 07 квітня 2021 року по 11 травня 2021 року водій ОСОБА_2 був відсутній на роботі без попередження відсутності і без поважних причин. На надіслані повідомлення і телефонний дзвінок повідомив, що всі необхідні пояснення та документи надасть і з`явиться на роботу, однак жодних документів не надав. Запропоновано звільнити ОСОБА_2 з посади водія (а.с.33).
Постановами від 03 червня 2021 року №63 ФОП ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення порушення абз. 11 ч.1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме за те, що ФОП ОСОБА_1 06 квітня 2021 року на 503 км а/д «Київ-Чоп» допущено управління транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденного реєстраційного листка режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_2 з 31 березня 2021 року по 06 квітня 2021 року (а.с.35-42).

Повідомлення від 08 червня 2021 року, яке адресовано начальнику Управління Держпраці в Івано-Франківській області Охотський Р.Л. інформує, що на припис ІФ1239/АВ/П від 24 травня 2021 року, що усунено порушення, а саме:

-дотримуючись вимог ч.1-2 ст. 115 КЗпП України травень виплачувати заробітну плату не рідше двох разів на місяць з проміжком часу між виплатами не більше 16 календарних днів;

-дотримуючись вимог ч.1 ст. 116 КЗпП України звільнення не було;

-дотримуючись вимог ч.1 ст. 117 КЗпП України донараховано та виплачено працівникові ОСОБА_2 його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного рзрахунку;

-дотримуючись вимог ч.1ст. 149 КЗпП України випадків притягнення до дисциплінарної відповідальності не було (а.с.31).

З повідомлення №2 від 11 травня 2021 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 просить ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю на робочому місці з 07 квітня 2021 по 11 травня 2021 року з`явитися з трудовою книжкою для внесення запису та ознайомлення з наказом про звільнення з посади водія автотранспортних засобів відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України (а.с.47).

А також звернувся з листом-проханням №1 від 11 квітня 2021 року щодо надання особистих або письмових пояснень причин відсутності ОСОБА_2 на роботі з 07 квітня 2021 року по сьогоднішній день (а.с.48).

Наказом від 11 травня 2021 року №7 звільнено водія автотранспортних засобів ОСОБА_2 з 07 квітня 2021 року за прогули без поважних причин відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України з виплатою депонованої заробітньої плати грошовим переказом через відділення АТ «Укрпошта» в сумі 961.03 грн. (а.с.46).

Підставою для прийняття наказу слугували: два акти неявок працівника ОСОБА_2 на робочому місці та направлений йому лист №1 з проханням надання пояснень про відсутність на роботі від 11.04.2021року.

Повідомлення №2 від 11 травня 2021 року про необхідність з"явитися для ознайомлення з наказом про звільнення, лист-прохання №1 від 11 квітня 2021 року та наказ від 11 травня 2021 року №7 про звільнення ОСОБА_2 направлені йому цінним листом 13 травня 2021 року (а.с.43-45).

Таким чином, аналіз зазначених вище документів свідчить про те, що водію ОСОБА_2 , який приступив до роботи 31 березня 2021 року заробітна плата за один відпрацьований день у березні нарахована до виплати 07 квітня 2021 року.

Однак, в той день 07 квітня 2021року вказана заробітна плата не була виплачена ОСОБА_2 з причин, які не залежали від волі ОСОБА_1 , оскільки водій ОСОБА_2 , як встановив суд, був відсутнім на роботі та залишив без поважних причин своє робоче місце водія автотранспортного засобу АТ0384 СВ/ НОМЕР_1 , який виконував міжнародне перевезення Дніпро (Україна)- Кременіца (Польща), внаслідок чого у роботодавця ФОП ОСОБА_1 виникла необхідність заміни водія та призвело до порушення термінів доставки на митний пост Краковець, застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій.

Через відсутність ОСОБА_2 без поважних причин на робочому місці, йому виплата розрахункових коштів проведена не в день звільнення 11 травня 2021року, а на наступний день -після звільнення з роботи 12 травня 2021 року та здійснено 03.06.2021 року на підставі ч.1 ст. 117 КзПП України нарахування ОСОБА_2 в сумі 233грн., що становить середній заробіток по день фактичного розрахунку.

Також, як встановив суд, ці кошти відправлені для вручення грошовим переказом через відділення АТ «Укрпошта» і ОСОБА_2 відмовився від їх отримання коштів, які повернуті ОСОБА_1 (а.с.49-50).

Окрім того, роботодавець ФОП ОСОБА_1 , встановивши відсутність водія ОСОБА_2 на робочому місці, перед застосуванням до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення письмовою заявою від 11 квітня 2021року просив надати пояснення щодо причин такої поведінки та відсутності на роботі. (а.с.48).

Окрім того, звільнивши його 11.05.2021року з роботи, роботодавець у зв"язку з відсутністю ОСОБА_2 на робочому місці, просив з"явитися для ознайомлення з наказом про звільнення (а.с.47).

Вказані документи відправлені ОСОБА_2 рекомендованим листом по місцю його проживання, що підтверджено матеріалами справи.

Однак, не вручені з причин «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується довідкою Укрпошти про причини повернення рекомендованого листа ( а.с.43-45).

Диспозиція ч.1 ст.41 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП не надано в достатньому обсязі належні та допустимі докази вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, прихожу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С