Номер провадження 3/523/8339/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2021 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, пенсіонера, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення передбаченого ст.1224 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

19.08.2021р поліцейським Волощук Є.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №021432 про те, що 16.08.2021р о 14год 00хв, за адресою: м. Одеса, пр. Добровольського 130/5, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом NISSAN SUNNY номерний знак НОМЕР_1 залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив п.2.10.А ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненні правопорушення визнає в повному обсязі, щиро розкаюється, йому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того пояснив, що йому 84 роки, у зв`язку з похилим віком, проблемами зі слухом, він не зміг почути як здійснив пошкодження автомобіля TOYOTA номерний знак НОМЕР_2 . Після зіткнення, приїхавши додому, побачив, що на його машині царапини, потертості та одразу повернувся на місце ДТП, де з камери відеоспостереження побачив, що він при виїзді зачепив згаданий автомобіль TOYOTA, якого вже не було на місці ДТП. ОСОБА_1 , визнаючи свою вину, з метою відшкодування завданої ним шкоди, прочекав до вечора повернення автомобіля TOYOTA на місце ДПТ та потім поїхав додому. В подальшому, ОСОБА_1 відшкодував всю шкоду, завдану цією ДТП, власнику автомобіля TOYOTA ОСОБА_2 , на підтвердження чого надав суду розписку останньої.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив не застосовувати до нього суворе адміністративне стягнення.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення, доводиться шляхом надання доказів.

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про те, що він 16.08.2021р о 14год 00хв, за адресою: м. Одеса, пр. Добровольського 130/5, керуючи транспортним засобом NISSAN SUNNY номерний знак НОМЕР_1 залишив місце ДТП, до якої був причетний, чим порушив п.2.10.А ПДР.

Факт участі та залишення місця ДТП не заперечується ОСОБА_1 в свої поясненнях та підтверджується матеріалами справи.

Водночас, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Пункт 2.10 Правил дорожнього руху України передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДР України, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення працівниками міліції заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 він не чув моменту зіткнення через похилий вік та проблеми зі слухом, а тому не мав умислу на залишення місця ДТП, не усвідомлював порушення ним вимог ПДР, не знав про пошкодження ним іншого автомобіля.

Враховуючи вікове погіршення слуху ОСОБА_1 , якому 84 роки, суд вважає, що останній дійсно міг не чути момент зіткнення та не мав умислу залишати місце ДТП.

Також, суд ураховує самостійне відшкодування ОСОБА_1 шкоди, завданої власнику автомобіля TOYOTA ОСОБА_2 , що підтверджується розпискою останньої.

Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів умисного залишення місця ДТП ОСОБА_1 .

Ці обставини породжують в судді сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 та наявності в його дія складу правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, а саме суб`єктивної сторони, обов`язковою ознакою якої є наявність вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)» (справи «Малофєєв проти Росії», рішення від 30.05.2013 року та «Карелін проти Росії», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року).

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, а матеріали справи не містять належним, достатніх та допустимих вини ОСОБА_1 у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу, суд доходить висновку що є недоведеним склад адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, а тому провадження в адміністративній справі підлягає закриттю з підстав п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статями 247,283,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги

Суддя