Справа № 588/846/21
провадження № 3/588/313/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М. В., за участі особи, яка яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Андрієнко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли із Відділення поліції № 1 (м. Тростянець) Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, РНОКПП НОМЕР_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

за частино 1 статті 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 22.05.2021 о 00 год. 02 хв. у м.Тростянець по вул.Кеніга, 2, керував транспортним засобом ВАЗ 21043 з державним номерним знаком НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, мова млява, почервоніння очей). Від проходження огляду на місці продуття пристрою Драгер 6810 та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав, просив закрити провадження у справі, посилаючись на те, що не керував 22.05.2021 о 00 год. 02 хв. у м.Тростянець по вул.Кеніга, 2 автомобілем, а у момент, коли до автомобіля підійшли поліцейські автомобіль був зупинений. ОСОБА_1 зазначив, що увечері у власному гаражі по АДРЕСА_3 ремонтував разом зі знайомим автомобіль, при цьому вживали алкогольні напої. Пізніше в гараж підійшов ще один знайомий ОСОБА_1 ОСОБА_3 . Через деякий час ОСОБА_1 зателефонував батько, який працює на шоколадній фабриці і попросив його забрати після закінчення робочої зміни о 24 год. Оскільки ОСОБА_1 вживав алкоголь, він попросив ОСОБА_4 доїхати на автомобілі ОСОБА_1 до фабрики, щоб забрати його батька, на що ОСОБА_5 погодився, але попередив, що оскільки не має при собі посвідчення водія, то у разі зупинки їх працівниками поліції, він буде пересідати з водійського місця. ОСОБА_1 зазначив, що вони виїхали з гаражів в автомобілі, яким керував ОСОБА_5 , ОСОБА_1 сидів на задньому пасажирському сидінні, а ще один знайомий був на передньому пасажирському сидінні. Спочатку вони зупинились на стоянці фабрики, але охоронник просив зупинитись в іншому місці, тому ОСОБА_3 переїхав до магазину по вул.Кеніга, 2, де зупинився, щоб чекати батька ОСОБА_1 . Але одразу після зупинки вони побачили автомобіль поліції, тому вони з ОСОБА_6 вирішили пересісти, щоб у нього не було проблем через керування автомобілем без посвідчення водія. Коли підійшли до автомобіля поліцейські, за кермом вже перебував ОСОБА_1 , яким він намагався пояснити, що чекає батька з роботи, який і буде керувати автомобілем. ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, але через те, що не керував автомобілем.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Андрієнко М.В. просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. Захисник Андрієнко М.В. посилалась на те, що на відео під час руху автомобіля ВАЗ 21043 з державним номерним знаком НОМЕР_2 не видно обличчя водія, для зупинки автомобіля із застосування проблискових маячків не було підстав, визначених статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію». Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не перебуває у стані руху, особи у нетверезому стані на думку захисника Андрієнко М.В. не є доказом вчинення адміністративного правопорушення. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом і його зупинку працівниками поліції у процесі руху, тому всі сумніви у винуватості останнього повинні тлумачитись на йог користь.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію його захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП знайшла своє підтвердження, зважаючи на такі мотиви.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до статті 251 КУпАП встановлюється на основі доказів.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252 КУпАП).

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху передбачає обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктами відповідальності за указаними статтями КУпАП є учасники дорожнього руху, зокрема, особи, які керували транспортними засобами.

Установленим порядком проходження медичного огляду є визначена у статті 266 КУпАП процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і процедура проведення такого огляду.

Під час судового розгляду ОСОБА_7 не заперечив факт відмови 22.05.2021 у м.Тростянець по вул.Кеніга, 2 на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, а також не заперечив, що вживав до спілкування з поліцейськими алкогольні напої і мав ознаки сп`яніння.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 , який заперечував керування 22.05.2021 о 00 год. 02 хв. у м.Тростянець по вул.Кеніга, 2 автомобілем з ознаками сп`яніння, факт скоєння ним правопорушення за обставин, установлених судом підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами.

Так, факт керування ОСОБА_1 22.05.2021 о 00 год. 02 хв. у м.Тростянець по вул.Кеніга, 2, транспортним засобом ВАЗ 21043 з державним номерним знаком НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, мова млява, почервоніння очей) та його відмова пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №491025 від 22.05.2021 (а.с.2), який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і містить всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП, а також відеозаписами з портативних відеореєстраторів, які надані до суду на оптичному диску (а.с.5).

На відеозаписах на оптичному диску досліджених під час судового розгляду зафіксовано рух автомобіля ВАЗ 21043 з державним номерним знаком НОМЕР_2 та його зупинку у місці для стоянки автомобілів, за яким в цей момент рухався автомобіль працівників поліції, якими було подано звуковий сигнал про зупинку. На відеозаписі з портативного відеореєстратора закріпленого на форменному одязі поліцейського зафіксовано момент, коли після зупинки автомобіля ВАЗ 21043 біля нього майже одночасно паралельно з лівого боку (зі сторони водійського сидіння) указаного автомобіля зупинився службовий автомобіль поліції, а двоє поліцейських одразу вийшли з нього і підійшли до ОСОБА_1 , який сидів за кермом на місці водія автомобіля ВАЗ 21043 з державним номерним знаком НОМЕР_2 .

З огляду на те, що одразу після зупинки указаного автомобіля майже миттєво підійшли до нього поліцейські, що безперервно фіксувалось на відеозаписі, тому аналіз відеозапису дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, ніж те, що перед зупинкою автомобіля ВАЗ 21043 з державним номерним знаком НОМЕР_2 в момент коли до нього під`їхали поліцейські ним керував ОСОБА_1 . На відеозаписі під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 не повідомляв, що автомобілем керувала інша особа, не надавав розумних пояснень тій обставині як він одразу після припинення руху автомобіля опинився на водійському сидінні.

За таких обставин, суд критично оцінює твердження ОСОБА_1 про те, що до того як підійшли поліцейські до автомобіля він встиг помінятись місцями з ОСОБА_8 , який пересів з водійського сидіння на заднє пасажирське, а він у свою чергу із заднього сидіння пересів на місце водія, оскільки такі твердження спростовуються відеозаписом, на якому мали б бути зафіксовані такі обставини, враховуючи миттєве наближення поліцейських до автомобіля з боку водійського сидіння.

Судом за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, був допитаний як свідок ОСОБА_3 , який зазначив, що на прохання ОСОБА_1 у травні 2021 року він керував автомобілем ВАЗ 21043 з державним номерним знаком НОМЕР_2 у напрямку від гаражу по вул.Благовіщенська у м.Тростянець до шоколадної фабрики, де необхідно було забрати його батька з роботи. ОСОБА_9 стверджував, що до моменту зупинки біля магазину керував автомобілем саме він, але коли зупинився і до них під`їхали працівники поліції, то ОСОБА_9 одразу пересів на заднє пасажирське сидіння та вийшов через праві задні пасажирські двері, а ОСОБА_1 , який був в автомобілі на передньому пасажирському сидінні пересів на місце водія. ОСОБА_9 стверджував, що одразу пішов з місця зупинки і все спостерігав на відстані.

Указані показання свідка ОСОБА_9 суд оцінює критично і не бере до уваги як доказ на спростування винуватості ОСОБА_1 у вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки його показання не узгоджуються із даними відеозапису, які наведено вище, і на якому не зафіксовано, щоб автомобіль ВАЗ 21043 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , до якого одразу після його зупинки підійшли поліцейські, залишає через задні пасажирські двері будь-яка особа. Крім того, пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_9 в частині того, на якому місці в автомобілі до його зупинки перебував ОСОБА_1 і з якого він нібито пересідав на місце водія, протирічать один одному.

Доводи захисника Андрієнко М.В. щодо відсутності на її думку визначених статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» підстав для зупинки автомобіля 21043 за допомогою проблискових маячків та те, що знаходження за кермом транспортного засобу, яке не перебуває у стані руху, особи у нетверезому стані на її думку не є доказом вчинення адміністративного правопорушення суд відхиляє зважаючи на такі мотиви.

Для встановлення факту керування транспортним засобом певною особою не має значення, чи був транспортний засіб зупинений безпосередньо працівниками поліції під час виконання ними своїх посадових обов`язків, чи особу водія виявлено згодом, після припинення руху автомобіля, оскільки кожний транспортний засіб, який знаходиться в русі, повинен мати водія.

ОСОБА_1 , щодо якого були обґрунтовані підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що на відеозаписі він не заперечував і навіть продовжував вживати відповідний напій, тому він повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку на законну вимогу поліцейського незалежно від причин, які стали підставою для зупинки транспортного засобу (зупинився самостійно чи на вимогу поліцейського). ОСОБА_1 не мав права ігнорувати вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

За таких обставин, доходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про застосування стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП враховую характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, відсутність пом`якшуючих вину обставин, а тому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, яка є безальтернативною у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобом на один рік.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн. 00 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. із позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. у дохід держави.

Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М. В. Щербаченко