Справа № 683/2594/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2021 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Кутасевич О.Г., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 09 жовтня 2020 року о 23 год. по вул. Есенська, 6 в м. Старокостянтинові Хмельницької області, на порушення вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №239159 від 09 жовтня 2020 року, складеним за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 за участі свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;
- відеозаписом події, яким зафіксовано процедуру огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків;
- роздруківкою тесту на стан алкогольного сп`яніння, проведеного 09 жовтня 2020 року за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», згідно якої у ОСОБА_1 виявлено 2,09 проміле алкоголю;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного в присутності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 09 жовтня 2020 року.
Разом з тим, суд враховувє позицію Європейського суду з прав людини який неодноразово наголошував, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).
У розумінні вищевикладеного, встановлення будь-якої обставини в рішенні суду після закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, може порушити право особи на справедливий суд, оскільки таке рішення буде прийнято на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.
Тому притягнення осіб до відповідальності після спливу строків вважається порушенням вимог КУпАП. Також це є порушенням вимог Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
З матеріалів адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП убачається, що адміністративне правопорушення ним вчинено 09 жовтня 2020 року, отже граничний строк накладення на нього адміністративного стягнення закінчився 09 січня 2020 року.
Розгляд справи відкладався судом за клопотанням ОСОБА_1 у зв`язку з його перебуванням у відрядженні 05 листопада 2020 року та 14 грудня 2020 року, а також через знаходження останнього на лікуванні 20 листопада 2020 року.
08 січня 2021 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перенесенням робочого дня з 08 січня на 16 січня 2021 року, що підтверджується наказом Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області № 73/07-04.1 від 18 грудня 2020 року.
Вчинене правопорушення не характеризується безперервним здійсненням єдиного діяння, а тому правопорушення не є триваючим. Точкою відліку строку накладення адміністративного стягнення за вчинене правопорушення є день його вчинення.
Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Оскільки з часу скоєння правопорушення і до розгляду справи в суді пройшло більше трьох місяців, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. 38, п.7 ст. 247, ст. 283-285 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена через Старокостянтинівський районний суд до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: