Справа № 521/3344/21
Провадження № 3/521/4978/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року місто Одеса

Cуддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2021 року співробітниками УПП в Одеській області ДПП відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол, серії ДПР18 № 066912, про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Згідно до вказаного протоколу, 21.02.2021 року, в м. Одесі, вул. Ак. Філатова, буд. 55, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz E320, номерний знак НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, поведінка не відповідає обстановці.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

На підтвердження вини водія матеріали справи містять: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 066912, від 21.02.2021 року (а. с. 5).

У судове засідання призначене на 29.06.2021 року водій ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Неявка особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, не є перешкодою для розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення, від 03.04.2008р., у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси, від 30.03.2021 року, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення водія, серії НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, було повернуто до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції для усунення недоліків протоколу про адміністративне правопорушення, належного оформлення матеріалів та встановлення особи, яка скоїла вказане правопорушення.

Згідно до вказаної постанови суду, в судовому засіданні суддею було оглянуто документи, які посвідчують особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема: паспорт серії НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 03.10.2020 року.

Тобто, суддею встановлено особу ОСОБА_1 на підставі вищевказаних документів.

Крім того, дослідивши відеозапис з місця події, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення та провівши порівняльний аналіз особи, яка зафіксована на відеозаписі та особи, встановленої у судовому засіданні - ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку, що особа, яка зафіксована на відеозаписі відрізняється від особи ОСОБА_1 .

Окрім того, особа, стосовно якої співробітником поліції було складено протокол за керування транспортним засобом Mercedes-Benz E320, номерний знак НОМЕР_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння надав співробітникам поліції свій мобільний номер телефону - НОМЕР_5 .

Також, при спробі судом здійсненні телефонного дзвінка на вказаний номер телефону, слухавку взяв чоловік, який назвався по імені ОСОБА_2 .

Особа, яка зафіксована на відеозапису співробітникам поліції при його зупинці також назвався спочатку по імені ОСОБА_2 .

Тобто, враховуючи наведене, у зв`язку з тим, що у судді виникли підстави вважати, що при складанні протоколу, серії ДПР18 № 066912, про адміністративне правопорушення, від 21.02.2021 року, відносно ОСОБА_1 співробітники поліції не пересвідчились в тому, що вказана особа є саме ОСОБА_1 , не встановили кому саме належить транспортний засіб Mercedes-Benz E320, номерний знак НОМЕР_4 та на якій підставі ця особа керувала, на час його зупинки, суддя повернула до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 для їх належного оформлення.

На адресу суду повернулися матеріали справи № 521/3344/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , до яких було долучено: рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капрала поліції Заєць А.В., копію посвідчення водія серії НОМЕР_6 , від 02.03.2006 року.

Так, зі змісту вказаного рапорту вбачається, що співробітниками поліції Заєць А.А. та Плаксій Д.В. 21.02.2021 року приблизно о 03 годині 41 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 7/1, було зупинено автомобіль Mercedes-Benz E320, номерний знак НОМЕР_4 , та під час спілкування з водієм в останнього вбачалися ознаки алкогольного сп`яніння. Водій передав документи: реєстраційний талон на транспортний засіб та тимчасовий дозвіл замість водійського посвідчення, виписане на громадянина ОСОБА_1 , так як 21.02.2021 року посвідчення водія вилучив інший екіпаж за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Співробітники поліції зв`язались з екіпажем, який раніше зупинив автомобіль Mercedes-Benz E320, номерний знак НОМЕР_4 , та вилучив посвідчення водія у громадянина ОСОБА_1 . По базі АРМОР співробітники поліції перевірили серію та номер водійського посвідчення, яке було вказане у тимчасовому дозволі, - водій ОСОБА_1 , реєстраційний талон на транспортний засіб, - автомобіль належить ОСОБА_5 ..

Також, згідно рапорту капрала поліції Заєць А.В., водійське посвідчення серії НОМЕР_6 , від 02.03.2006 року, у базі АРМОР не було зазначене, як втрачене.

Як вказав співробітник поліції у своєму рапорті, під час складання протоколу, водій, який керував транспортним засобом розмовляв з кимось по мобільному телефону, але ніхто із співробітників поліції по мобільному телефону водія не спілкувався з метою встановлення особи водія, оскільки його було встановлено за документами, які водій передав раніше і перевірено в базі АРМОР.

Як вже було зазначено суддею, особу ОСОБА_1 було встановлено в судовому засіданні, яке відбулося 30.03.2021 року, на підставі паспорту серії НОМЕР_1 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 03.10.2020 року.

З огляду на вищевказане, суддя зазначає, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 , на підставі якого у судовому засіданні встановлювалася особа ОСОБА_1 було видано останньому - 03.10.2020 року.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , після повернення справи з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції містять копію посвідчення водія серії НОМЕР_6 , яке було видано останньому - 02.03.2006 року.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказує, що посвідчення водія серії НОМЕР_6 , від 02.03.2006 року було анульовано за заявою ОСОБА_1 до сервісного центру в 2020 році, після чого останньому було видане посвідчення водія серії НОМЕР_3 , від 03.10.2020 року.

Тобто факт втрати ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_6 , від 02.03.2006 року, у згоджується з тією обставиною, що 03.10.2020 року на ім`я ОСОБА_1 було видано інше посвідчення водія серії НОМЕР_3 , у зв`язку з чим пояснення поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капрала поліції Заєць А.В., викладені у рапорті, не можуть бути розцінені судом як належні, оскільки зупинка водія автомобіля Mercedes-Benz E320, номерний знак НОМЕР_4 , відбулася 21.02.2021 року, тобто більш ніж через чотири місяці після видачі посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Інших доказів, на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом, та що саме відносно ОСОБА_1 складався протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 066912, матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, суддя звертає увагу на неприпустимість такого формального підходу при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте, зі змісту матеріалів справи, суддя вбачає, що саме такий (формальний) підхід було застосовано співробітниками поліції при складенні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, адже доказів встановлення та перевірки поліцейськими особи ОСОБА_1 , матеріали справи не містять.

Крім того, суддя вважає за необхідне зазначити, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 524/5741/16-а, у своїй постанові, від 20.05.2020 року.

Тобто, дослідивши відеозапис з місця події, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення та провівши порівняльний аналіз особи, яка зафіксована на відеозаписі та особи, встановленої у судовому засіданні - ОСОБА_1 , суддя приходить до висновку, що особа, яка зафіксована на відеозаписі в повній мірі відрізняється від особи ОСОБА_1 , якого було встановлено у судовому засіданні на підставі паспорту серії НОМЕР_1 та посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 03.10.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Інших доказів перебування саме ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу, факту зупинки співробітниками поліції такого транспортного засобу до суду не було надано.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною - 17.07.1997, дата набрання чинності для України - 11.09.1997) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона прав і свобод громадян.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За приписами ч. 2 та ч. 3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Системний аналіз ст. 247 КУпАП дозволяє зробити висновок, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Виходячи з викладеного, дослідивши надані до суду докази, суддя зазначає, що докази, на підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння саме при керуванні транспортним засобом, відсутні.

Враховуючи вищенаведене, аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доказів наявності події правопорушення до суду не надано.

Крім того, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки співробітниками УПП в Одеській області ДПП не було доведено зв`язок між станом алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 та його перебуванням за кермом транспортного засобу.

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм права, проаналізувавши надані до суду докази в їх сукупності та, надавши їм оцінку, суддя не вбачає переконливих і допустимих доказів вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, подія щодо якої було складено протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності мала місце 21.02.2021 року, а сам протокол про адміністративне правопорушення було складено 21.02.2021 року.

Оскільки, точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення, а тому, враховуючи те, що на момент розгляду даної справи, строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП закінчились, провадження по даній справі підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 38, п. 1, 7 ч. 1 ст. 247, 251, 252, ст. 283 - 285, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.В. Мирончук