ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1589/21 Справа № 214/8601/20 Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2021 року водій ОСОБА_2 06 грудня 2020 року о 06.44 год. в м.Кривому Розі по вул. Єсеніна, 16 керував транспортним засобом BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, чітко виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного засобу Drager на місці та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження закрити.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорт є лише процесуальною формою фіксації скоєних, на думку працівників поліції, адміністративних правопорушень. Зазначає, що письмові пояснення свідків не є належними та допустимими доказами його винуватості, зокрема, вони оформлені на заздалегідь надрукованих бланках, а також свідки не були допитані безпосередньо у суді. Вважає, що направлення відеозаписів з відеореєстраторів до суду без їх витребування судом та письмового дозволу керівника органу свідчить про втручання в його приватне життя та порушення вимог закону. Звертає увагу, що судом не було перевірено законність зупинки транспортного засобу під його керуванням. Вказує, що справу було розглянуто за його відсутності, без належного повідомлення про дату та час розгляду справи.

У судове засідання ОСОБА_3 . Та його захисник Третяченко О.В. не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, клопотання чи заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходили, у зв`язку з чим справу було розглянуто за відсутності вказаних осіб.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, вказані вимоги закону судом належним чином виконані не були.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження факту повідомлення належним чином у відповідності до вимог КУпАП судом першої інстанції ОСОБА_1 та його захисника про дату та час розгляду справи та, як слідує з оскаржуваної постанови суду, справу розглянуто судом за відсутності учасників.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованими доводи ОСОБА_1 про порушення його права на захист та права на особисту участь під час розгляду справи, а саме те, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за його відсутності без отримання даних про своєчасне сповіщення учасників про місце і час розгляду справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що судом першої інстанції належним чином було з`ясовано обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам справи.

Так, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена сукупністю зібраних та досліджених доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; відеозаписом з бодікамери поліцейського, а також іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, отриманих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Всупереч доводам ОСОБА_1 долучений до матеріалів справи відеозапис з бодікамери поліцейського відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

Крім того, необхідність долучення відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення передбачена вимогами ст. 266 КУпАП, відповідно до яких матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.

Що стосується посилань ОСОБА_1 на те, що суд у оскаржуваному рішенні послався на письмові пояснення свідків та не допитав їх у судовому засіданні, слід зазначити наступне.

Суд першої інстанції на підтвердження винуватості посилається на письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проте письмові пояснення свідків не є належними доказами правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, як вірно зазначив в апеляційній скарзі останній, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, та судом апеляційної інстанції не беруться до уваги.

Разом з тим, наявні в матеріалах справи докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, рапорт поліцейського та відеозапис з боді камери поліцейського в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та законність такої зупинки працівниками поліції встановлені наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, відеозаписом з боді камери поліцейського та рапортом поліцейського, та були предметом розгляду суду першої інстанції, а тому відповідні доводи апеляційної скарги є необгрунтованими.

Інші доводи ОСОБА_1 оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною «поза розумним сумнівом».

Разом з тим, адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 06 грудня 2020 року, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до апеляційного суду 06 жовтня 2021 року.

Відповідно до положень ст. 38 КУпАП (в редакції Закону №114-IX) якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що на час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , а саме 29 жовтня 2021 року, пройшли передбачені ст. 38 КУпАП (в редакції Закону №114-IX) строки накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене провадження у справі підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи та прийняття постанови про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, а апеляційна скарга особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (в редакції Закону №114-IX).

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот