Справа № 729/817/21
3/729/381/21 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 р. Суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області, розглянувши матеріали, що надійшли від Відділення поліції №2 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючої у ТВН «Агро», який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Бобровицького районного суду Чернігівської області надійшов адміністративний протокол серії АПР18 № 120857 від 03.08.2021 р. про притягнення до адімністартивної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст. 184 КУ№пАП.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім"я, по-батькові особи, яка складала протокол; відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення; при наявності свідків і потерпілих, протокол може бути підписано також і цими особами.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 120857 від 03.08.2021, 12 травня 2021 року за місцем проживання ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених ч.6 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» обов`язків по забезпеченню належних умов виховання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній на території Бобровицького ЗЗСО №1 наніс т/у ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.184 КУпАП.

Так, ч.3 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність батьків у разі вчинення неповнолітніми дітьми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 КУпАП.

Частина 3 статті 173-4 КУпАП встановлює відповідальність малолітніх або неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років за вчинення булінгу (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене.

У протоколі не зазначено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення згідно з диспозицією ч. 3 ст. 184 КУпАП, не викладено даних про те, яким неповнолітнім віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, вчинено правопорушення, і яке конкретно, не зазначено яким саме чином ОСОБА_1 не виконував свої батьківські обов`язки, при цьому не зазначено в чому саме проявилося таке неналежне його виконання і чим конкретно це підтверджено.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В той час, відповідальність на батьків чи осіб, які їх замінюють, настає у разі вчинення правопорушення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років, а самі по собі нанесення т/у ( як вказано в протоколі) не утворюють об`єктивної сторони правопорушень, відповідальність за яке передбачено КУпАП.

Також, дані про подію, зокрема час, місце, є істотною складовою формулювання обставин правопорушення, що ставляться у вину особі, та є частиною складу адміністративного правопорушення, що, відповідно, підлягає обов`язковому доказуванню.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу, а саме крім іншого повинна бути зазначена суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу вказаного вище законодавства, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на його користь.

У даному випадку в протоколі про адміністративне правопорушення не визначено які саме неправомірні діяння ОСОБА_1 вказують на його ухилення від батьківських обов`язків.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

З огляду на викладене, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення працівником поліції вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, у який спосіб особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої дитини та яких саме обов`язків така особа не виконала. Тобто не розкрито суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП.

За таких обставин, суд позбавлений можливості розглянути матеріал про адміністративне правопорушення та прийняти рішення.

Суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» звертається увага на те, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те особою або без додержання вимог статті 256 КУпАП, вмотивованою постановою цього суду для належного оформлення.

Суд звертає увагу, що при неузгоджених норм КУпАП він виходить з балансу між надмірним формалізмом та забезпеченням абсолютних основоположних прав людини - право на захист та право бути обізнаним і брати участь у справі, яка матиме наслідком притягнення особи до відповідальності.

Таким чином, вищезазначені недоліки, допущені при складенні протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення та встановити наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, а тому матеріали підлягають поверненню органу, який направив справу, для дооформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256, 278 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП повернути до Відділення поліції №2 Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.І.Бойко