Провадження № 3/344/4961/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Тринчук В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ 420887 ОСОБА_1 28.06.2021 року близько 12 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 виражався нецензурною лайкою у сторону своєї дочки ОСОБА_2 та погрожував їй фізичною розправою, що спричинило домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив щодо обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також вказав, що протокол складено з грубим порушення КУпАП, оскільки у даному протоколі не вказана за якою частиною статті 173-2 КУпАП кваліфікуються його дії, що зазначені у даному протоколі про адміністративне правопорушення, а тому просить суд провадження у справі про притягнення його до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 статті 251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ст. 254 КУпАП основним документом, призначеним для фіксації юридичного факту адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який, в свою чергу, є найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. Протокол це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Суд принагідно зазначає, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Однак у протоколі Серія ВАБ № 420887 від 28.06.2021 року про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173-2 КУпАП, коли повинна бути кваліфікація в обов`язковому порядку за відповідною частиною даної статті. Суд не вправі самостійно визначати кваліфікацію діяння особи яка притягається до відповідальності.

За загальним правилом доказ визнається не допустимим, якщо він отриманий з порушенням порядку встановленому законом, а тому не може бути використаний судом при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, з огляду на те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , складено з порушенням вимог закону, тобто не вказана кваліфікація правопорушення, тому даний протокол є недопустимим доказом у справі. За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 173-2, 247, 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В.Тринчук