Провадження № 3/644/2529/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 листопада 2021 р. м.Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Харкова Шевченко С.В., розглянув матеріали по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Харкова, громадянку України, не працюючу, що зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

До суду для розгляду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ№707251, складений 01.10.2021 року у відношенні ОСОБА_1 , відповідно до якого остання 22.09.2021 року о 14 годині, перебуваючи за місцем мешкання по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побила дитину ОСОБА_2 , 2008 р.н., та вигнала з квартири, чим допустила домашнє насильство психологічного та економічного характеру.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Відповідно до ч.2 ст.277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП розглядаються протягом доби.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності самостійно до суду не з`явилася, органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення до суду не спрямована, що унеможливлює розгляд справи в строки визначені ч.2 ст.277 КУпАП.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду .

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» звертається увага на те, що норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог ст. 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

При вивченні матеріалів по справі про адміністративне правопорушення, встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, складений у відношенні ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Згідно диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи фактичне настання фізичної або психологічної шкоди. Натомість, одне лише висловлювання кривдником нецензурних чи образливих слів не може утворювати склад даного адміністративного правопорушення, якщо не доведено що такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Стаття 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Протокол про адміністративне правопорушенняє актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП. Тобто, виходячи з граматичного тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно в чому саме полягало психологічне насильство, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим. Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, повязаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство. В даному випадку протокол відносно ОСОБА_1 складено без врахування вимог Закону.

Насильство в сім`ї, у розумінні ст.173-2 КУпАП, є адміністративним правопорушенням, з матеріальним складом, оскільки він потребує наявності не тільки певного діяння, але й спричинення або загрози завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. З протоколу про адміністративні правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство у відношенні дитини, але з доданих до протоколу матеріалів не слідує, що такі дії являються домашнім насильством, тобто дії, які можна кваліфікувати за ч.1 ст.173-2 КУпАП. З викладених вимог закону вбачається, що зазначені у протоколі про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 , які полягали у вчиненні дій проти дитини, яка вказана у якості потерпілого, не утворюють самі по собі складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушника не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що під час конфлікту ОСОБА_1 діяла з умислом спричинити емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак завдати шкоди психічному здоров`ю дитини.

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності та у разі його оформлення, протокол складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з копії рапорту від 22.09.2021 року, того дня надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що 22.09.2021 року о 16:11 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів ОСОБА_2 хлопця побила мати, перебуваючи у стані сп`яніння. Відтак, протокол про адміністративне правопорушення складений 01.10.2021 року з порушенням строків визначених ст.254 КУпАП.

При цьому, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, який в силу положень ст.251 КУпАП, є одним із джерел доказів у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, суд, окрім викладеного вище, виходить також з того, що на особу, уповноважену складати протокол про адміністративне правопорушення, покладається обов`язок довести причинно - наслідковий зв`язок між діями, що учинені особою та наслідками, що настали. Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

До протоколу не додано письмових пояснень потерпілого.

В протоколі відсутні дані свідків правопорушення та не додані пояснення свідків, хоча ОСОБА_1 не погодилася з обставинами викладеними в протоколі і зазначила про це в своїх письмових поясненнях.

У справі відсутній рапорт, складаний відповідною посадовою особою, щодо обставин, які викладені в протоколі і мали місце 22.09.2021 року.

Приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд доходить висновку про необхідність повернення протоколу про адміністративне правопорушення начальнику Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області для дооформлення і усунення недоліків, які допущені при його складанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.256 КУпАП, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, суд,

постановив:

Адміністративний протокол ВАБ№707251, складений 01.10.2021 року у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП України повернути начальнику Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській областідля належного дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Шевченко С. В.