Справа № 361/6051/21
Провадження № 3/361/4267/21
ПОСТАНОВА

Іменем України
29 липня 2021 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Телепенько А.Д., розглянувши матеріали, що надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бабинці Погребищенського району Вінницької області, громадянина України, такого, що проходить військову службу за контрактом у військової частини НОМЕР_1 на посаді водія-електрика відділення технічного контролю відділу державного нагляду за використанням радіочастот та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення А0766 № 1 від 11.05.2021, 05.05.2021 о 09 годині на щоденному загальному шикуванні у військовій частині НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , був відсутній військовослужбовець військової служби за контрактом ОСОБА_1 , на телефонні дзвінки не відповідав. О 09 годині 06.05.2021 на щоденному загальному шикуванні ОСОБА_1 знову був відсутній та на телефонні дзвінки не відповідав. 06.05.2021 о 16 годині 30 хвилині ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_1 та надав довідку від лікаря, що з 06.05.2021 по 08.05.2021 потребує звільнення від виконання службових обов`язків. За неприбуття на військову службу до військової частини НОМЕР_1 05.05.2021 ОСОБА_1 будь-яких документів, що засвідчували б причини його відсутності на військовій службі, не надав. Відповідно 05.05.2021 не з`явився на військову службу без поважних причин. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

При розгляді справи 12.07.2021 ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні правопорушення, пояснив, що 05.05.2021, перебуваючи в смт. Згурівка Броварського району Київської області, звернувся до Згурівської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини КНП «Згурівський ЦПМСД» з приводу поганого самопочуття, де йому було поставлено діагноз: «Гіпертонічна хвороба ІІ ст, ризик 2. Гіпертонічний криз (05.05.2021) неускладнений», надано медичну допомогу і рекомендовано консультацію у військовому госпіталі, 06.05.2021 він звернувся до Головного військового клінічного госпіталю, де отримав довідку про звільнення від виконання службових обов`язків строком з 06.05.2021 по 08.05.2021, яку відразу по прибуттю надав до військової частини, однак просив відкласти розгляд справи для надання відповідної довідки. В суді 29.07.2021 ОСОБА_1 надав довідку зі Згурівської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини КНП «Згурівський ЦПМСД».

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, надану ОСОБА_1 довідку, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зокрема, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, передбачено ч. 2 ст. 251 КУпАП.

Також враховується, що згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а, відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначену ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як встановлено в ході розгляду протокол про адміністративне правопорушення всупереч вимогам ч. 1 ст. 256 КУпАП не містять належного опису обставин, встановлених під час складення протоколу, відповідно з диспозицією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, відповідно до якої відповідальність настає за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Як слідує з суті викладеного правопорушення ОСОБА_1 05.05.2021 отримав направлення на консультацію до військового госпіталю, куди й звернувся 06.05.2021, в подальшому був звільнений від виконання службових обов`язків з 06.05.2021 по 08.05.2021.

Таким чином, виходячи з наявних в матеріалах справи письмових доказів, приходжу до висновку щодо відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 05.05.2021 без поважних причин не з`явився на військову службу, відтак на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 221, п. 1 ст. 247, ст. 256, 280, 283-289 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу військового адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Броварський міськрайонний суд Київської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Телепенько А.Д.