Справа № 587/2309/21
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2021 року суддя Сумського районного суду Сумської області Гончаренко Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, працюючого тренером Сумського регіонального центру «Інваспорт», посвідчення водія НОМЕР_1 від 14.03.1979 року, РНОКПП НОМЕР_2 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АББ №491914 від 03.11.2021 03 листопада 2021 року о 14 год. 10 хв. в Сумському районі Сумської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211440 н.з. НОМЕР_3 рухався по другорядній дорозі з с. Сад, наближаючись до головної дороги Н-07 «Київ-Суми-Юнаківка», здійснив зіткнення на перехресті з автомобілем Фольцваген Гольф н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів та поїхав з місця ДТП. Приїхавши додому, прийшов до тями та приїхав на місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10а ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно 03.11.2021 року о 14 год. 10 хв. сталася ДТП за його участю, він чекав працівників поліції дуже довго, стало темніти і він поїхав додому за ліхтарем, після чого відразу повернувся на місце події. Зазначив, що з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складався о 16 год. 50 хв., тоді як ДТП сталася о 14 год. 10 хв.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний серед іншого з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 1.10 ПДРУкраїни, під залишенням місця дорожньо-транспортної пригоди слід розуміти дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.
Тобто, з суб`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП,характеризується наявністю виключно прямого умислу.
Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
За змістом ст. 10 КУпАПадміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Натомість, пояснення ОСОБА_1 , надані ним у судовому засіданні, свідчать про відсутність у нього умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та уникнення ним відповідальності, а матеріали справи не містять доказів на спростування цих пояснень.
При цьому, приймаючи рішення по суті справи, суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в ОСОБА_1 був відсутній умисел на залишення місця дорожньо-транспортної пригоди і в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати її склад у сукупності з іншими обставинами, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 122-4, 221, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Гончаренко