МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 488/2479/21 Головуючий у місцевому судді Торжинська Т.В.
Провадження № 33/812/335/21 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю: секретаря - Андрієнко Л.Д.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника - Бастикайтес А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянку України, проживаючу за адресою :

АДРЕСА_1 , працюючу приватним нотаріусом,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2021 року встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Toyota RAF 4» номерний знак НОМЕР_1 , рухалась в м. Миколаєві по пр-ту Богоявленському, в районі будинку 234В з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою технічного приладу - алкотестеру Драгер та від медичного огляду на стан сп`яніння відмовилася, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Зазначеною постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладеного на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись з постановою судді, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді від 06 вересня 2021 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом порушено її право на захист, суд належним чином не дослідив докази по справі, не викликав та не допитав працівників поліції, які брали участь у складанні протоколу.

Вказує, що в обґрунтування висновків суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№532072 від 06 липня 2021 року, відеозапис нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Однак, такі докази, на думку ОСОБА_1 є неналежними та недопустимими.

ОСОБА_1 зазначає, що як вбачається з відеозапису нагрудного відеореєстратора поліцейського, запис починається з моменту представлення поліцейського, отже автомобіль ніхто не зупиняв, він не рухався. Таким чином, на час складання протоколу вона не була водієм.

Проте суд першої інстанції не прийняв до уваги її заперечення щодо відсутності доказів керування транспортним засобом, посилаючись на те, що на записі видно, що працівник поліції підійшов до автомобілю, за кермом якого ОСОБА_1 знаходилася на узбіччі проїзної частини з увімкненим двигуном. Однак, знаходження в автомобілі на водійському кріслі не є беззаперечним доказом керування транспортним засобом. Наголошує на тому, що вона знаходилася в автомобілі, який стояв на узбіччі, і не рухався, водієм цього автомобіля вона не була.

Крім того, вказує, що не вона має доводити, що не керувала транспортним засобом, а суд мав отримати беззаперечні докази цього, а не припускати, що якщо ОСОБА_1 знаходилася в автомобілі на узбіччі дороги, то водієм автомобіля була вона.

Також вказує, що на відеозапису на питання поліцейського чи погоджується вона на проведення огляду на місці, вона відповідала «Так», але попросила, щоб така процедура проводилася в присутності її адвоката, якому зателефонувала відразу після зупинки. Враховуючи, що для прибуття на місце затримки був необхідний час, вона просила поліцейських зачекати. Чому поліцейські вирішили більше не чекати було не зрозуміло.

На відеозапису з нагрудного реєстратора поліцейського цього не має, оскільки він не є повним, вибірковий та складається з трьох частин. При цьому на останньому записі взагалі не чутно ні запитань поліцейського, ні її відповідей, окрім запитання поліцейського - вона відповідала «Ответить не могу», враховуючи попередню розмову, якої не має на записі це було сказано в контексті відмови надавати пояснення та брати участь у будь-яких діях без участі свого захисника, також просила поліцейських дотримуватися відповідної Інструкції.

Таким чином, на думку апелянта, не зрозуміло, як суд першої інстанції зробив висновок, що надані відеозаписи з достатньою повнотою відображають як факт керування транспортним засобом, зупинку працівниками поліції, так і відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Крім того ОСОБА_1 зазначає, що згідно відеозапису, наданому до суду, вона вимагала від працівників поліції забезпечити двох свідків, не відмовляється проходити огляд, а просила не проводити такі дії без адвоката, просила почекати адвоката.

Вказує, що згідно відеозаписів з бодікамер поліцейських на вимогу поліцейського «продути Драгер», вона відповіла згодою (19-46год), жодної пропозиції проїхати у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння від поліцейських не було. Як можливо розцінювати пропозиції поліцейського «Поедите с нами?», «Можно Вас на секундочку?» як пропозицію проїхати у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння?

Тому вважає, що її відповіді свідчать про те, що вона не відмовлялася від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, але наполягала на вчиненні будь-яких дій за участі адвоката. Проведення огляду у медичному закладі їй ніхто не пропонував.

За такого ОСОБА_1 вважає, що належними та допустимим доказами по справі не доведено, що в її діях є склад правопорушення, за яке передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки вона не відмовлялася від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Тому суд першої інстанції помилково дійшов висновку про доведеність її вини у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Також вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи дану справу, безпідставно відхилив її твердження про порушення права на захист при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№532072 від 06 липня 2021 року.

Більш того, обов`язок роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 268 КУпАП прав саме при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, визначений частиною 4 статті 256 КУпАП.

Вказує, що у даній справі вона намагалася скористатися своїм правом на професійну правничу допомогу, під час оголошення вимоги поліцейським пройти медичний огляд, наполягала на присутності адвоката, просила дочекатися приїзду адвоката, однак, інспектором поліції не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Вважає, що вказаними діями поліцейський порушив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист, а тому і порушено порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, тому протокол про адміністративне правопорушення, складений 06 липня 2021 року відносно неї не відповідає вимогам закону і не може бути підставою для притягнення до відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно диспозиції якої адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналогічні вимоги містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція).

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №532072 від 06.07.2021 та доданим до протоколу відеозаписом.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №532072 від 06.07.2021, дані, відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 06 липня 2021 року о 19:45 год., водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом «Toyota RAF 4» номерний знак НОМЕР_1 , рухалась в м. Миколаєві по пр-ту Богоявленському, в районі будинку 234В з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою технічного приладу - алкотестеру Драгер та у медичному закладі водій відмовилася, фіксація проводилась на нагрудний відео реєстратор ДМ 4077. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху, за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

Даний протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Складений працівником поліції щодо ОСОБА_1 протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги Інструкції, приписами якої встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, наявність у водія хоча б однієї вищевказаної ознаки сп`яніння є підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

За такого, поліцейським обґрунтовано було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі підтверджений дослідженим судом відеозаписом, проведеним працівниками поліції, на якому зафіксовано як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, на що вона відповіла відмовою.

Так, з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, на що остання погодилася, проте з проведенням такого огляду зволікала та комусь телефонувала. На запитання поліцейського відповіла, що зателефонувала своєму адвокату, а чи проводити огляд без нього- вирішувати поліцейським. В подальшому через певний час, працівники поліції знову запропонували їй пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер. Від проходження огляду на місці зупинки ОСОБА_1 відмовилася. На пропозицію проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 спочатку відповіла відмовою, а потім двічі повторила, що не може відповісти на це питання, проте її поведінка свідчила про небажання пройти такий огляд. При цьому вона не висловлювала бажання про проведення огляду за участі адвоката та в присутності свідків та не зазначала, що відмовляється надавати пояснення та брати участь у будь-яких діях без участі свого адвоката. Після роз`яснення працівниками поліції їй, що буде складено протокол за відмову від проходження огляду на місці та у медичному закладі, ОСОБА_1 зазначила, щоб поліцейські складали протокол, а вона буде розбиратися в суді.

Зазначене спростовує посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції, вирішуючи дану справу, безпідставно відхилив її твердження про порушення права на захист при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№532072 від 06 липня 2021 року, оскільки ОСОБА_1 не наполягала під час повторної пропозиції пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на присутності захисника.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення та зафіксовані відеозйомкою обставини узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими судом, а саме, відмовою ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Відеозапис дійсно складається з декількох частин, проте запис, на якому зафіксовані обставини відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку, є безперервним та підтверджує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказана відеозйомка працівниками поліції проводилась на законних підставах у відповідності до вимог ст. 40 Закону України "По національну поліцію". Відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до вимог якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сукупність наявних в матеріалах справи та досліджених судом доказів свідчить про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки ними доведено порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху щодо обов`язку водія на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому суд враховує, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 .

Як уже зазначалося, відеофіксація відповідно до статті 251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №532072.

Зафіксовані відеозаписом обставини стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зокрема, зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції вбачається, що водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом та не заперечував даного факту, оскільки коли працівник поліції підійшов до автомобілю, то за кермом знаходилась ОСОБА_1 з увімкненим двигуном, на вимогу поліцейського вона пред`явила страховий поліс у своєму мобільному телефоні, а на питання працівника поліції куди та звідки вона їде ОСОБА_1 відповіла, що їде з роботи до дому, на запитання чи вживала спиртні напої відповіла, що не вживала, так як її батько судмедексперт. При цьому ОСОБА_1 не посилалася, що автомобілем керувала інша особа і такої особи не було на місці зупинки транспортного засобу.

За такого до пояснень ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про те, що автомобілем керувала власник транспортного засобу ОСОБА_2 , яка вийшла з автомобілю, оскільки пішла оглянути будинок, який хотіла купити, а ОСОБА_1 пересіла на сидіння водія, щоб включити кондиціонер, апеляційний суд відноситься критично і вважає їх такими, що надаються з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки ні під час фіксації обставин правопорушення працівниками поліції, ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_1 про це не зазначала, не посилалася вона на зазначені обставини також в апеляційній скарзі.

Також з відеозапису відеореєстратора з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 спочатку погодилась пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу Драгер, проте з проведенням огляду зволікала та комусь телефонувала. В подальшому на пропозицію працівника поліції відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціально технічного приладу Драгер, а також відмовилась і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, вказуючи спочатку, що ні, а потім, що не може відповісти на питання чи буде вона проходити огляд в медичному закладі. При цьому вона не посилалася, що її відмова викликана саме відсутністю адвоката.

За такого посилання апелянта в апеляційній скарзі, на те що із відеозаписів з нагрудної камери вбачається, що вона не керувала транспортним засобом та не відмовлялась від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, але наполягала на вчиненні вказаних дій за участі адвоката, а огляд у медичному закладі їй ніхто не пропонував, не відповідають дійсності, навпаки відеозаписи повністю підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Безпідставними є також доводи ОСОБА_1 про відсутність свідків під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки 17.03.2021року набрав чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху №1231-IX від 16.02.2021 року, яким частина 2 статті 266 КУпАП викладена у новій редакції. Отже на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення законом передбачено проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису і тільки у разі неможливості застосування таких засобів закон вимагає проведення огляду у присутності двох свідків. Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 проводився з використанням спеціальних технічних засобів відеозапису, то участь свідків була не обов`язкова. Крім того, з відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 просила працівників поліції забезпечити двох свідків під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, працівники патрульної поліції зафіксували у встановленому законом порядку відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також повідомили про складання матеріалів адміністративної справи за ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснили її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, та повідомили, що розгляд адміністративної справи відбудеться згідно з повісткою за місцем вчинення правопорушення.

Також працівниками поліції у водія ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія НОМЕР_2 та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом ПК 146118.

Отже, посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , що наявний в матеріалах справи протокол серії ДПР18 № 532072 від 06.07.2021 не відповідає фактичним обставинам, оскільки вона не відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а саме : протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 532072 від 06.07.2021, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу, а також від проходження медичного огляду в медичному закладі в установленому законом порядку, який підписаний ОСОБА_1 власноручно, правом на надання пояснень, заперечень чи зазначення своє думки щодо зазначеного правопорушення ОСОБА_1 не скористалась. Вказане також підтверджується відеозаписами доданими працівниками поліції до протоколу. які згідно ст. 251 КУпАП є належними та допустимими доказами у справі.

Слід також зазначити, що у рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП також надана апеляційному суду довідка № 1135 від 06.07.2021р. про те, що вона за допомогою алкотестера Драгер 6810 пройшла огляд у Комунальному підприємстві «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» о 21-00год. 06 липня 2021р., в якому зазначено діагноз-«твереза», оскільки по-перше згідно постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, сп`яніння, а не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а по-друге зазначена довідка не є належним та допустимим доказом у справах даної категорії, оскільки ст. 266 КУпАП встановлений чіткий порядок проведення такого огляду.

Так, частини4 та 5 ст. 266 КУпАП передбачають, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктом 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008р., також передбачено, що саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Отже, такий огляд має бути проведений не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення зазначених підстав та у присутності поліцейського, який забезпечив проведення такого огляду.

Згідно із пунктами 13, 14 Порядку № 1103 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу

у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 15 розділу 3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 р., яка визначає саму процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду, передбачено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п.16,17 р.3 Інструкції).

Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я ( п. 18,19 р.3 Інструкції).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними ( п.22 р.3 Інструкції).

З наданої апеляційному суду довідки № 1135 від 06.07.2021р. вбачається, що всупереч зазначеним нормативним актам огляд проводився о 21-00 год. у відсутність поліцейського, в ній не зазначено, що лікар, який її видав має право на проведення огляду.

За такого, надана апеляційному суду довідка № 1135 від 06.07.2021р. не є належним та допустимим доказом відсутності події адміністративного правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, її посилання на те, що справа розглянута судом без її участі, не є підставою для скасування постанови судді.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 за правопорушення, вчинене 06 липня 2021 року, визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

Тому підстав для скасування постанови судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в даній справі докази відповідно до вимог ст. 251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 532072 від 06 липня 2021 року, а також що її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова