Справа № 522/9890/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Попревич В.М., за участі секретаря судового засідання Свічар О.О., прокурора Додурич С.В., адвоката Ткаченко Ю.О., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу № 484/2021 від 31.05.2021 р., ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (військова частина НОМЕР_1 ), будучи суб`єктом на якого поширюються дії Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до підпункту «г» п.1 ч.1 ст. 3 Закону та суб`єктом відповідно до Примітки до ст. 172-7 КУпАП, та розповсюджуються обов`язки, щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені статтею 28 Закону, достовірно знаючи, що приймає рішення, щодо надання підписаного ним рапорту на ім`я начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» зареєстрованого за №1/5564 від 30.12.2020 «Про заохочення особового складу наукових працівників в/ч НОМЕР_1 », в тому числі науковому співробітнику в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який є науковим керівником дисертації та підлеглим ОСОБА_1 як провідний науковий співробітник Центру, не повідомив безпосереднього керівника начальника Інституту Військо-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», чим порушив ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно протоколів №485/2021 від 31.05.2021 р., №486/2021 від 31.05.2021 р., №487/2021 від 31.05.2021 р., № 488/2021 від 31.05.2021 р., №489/2021 від 31.05.2021 р., ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (військова частина НОМЕР_1 ), будучи суб`єктом на якого поширюються дії Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до підпункту «г» п.1 ч.1 ст. 3 Закону та суб`єктом відповідно до Примітки до ст. 172-7 КУпАП, та розповсюджуються обов`язки, щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачені статтею 28 Закону, достовірно знаючи, що приймає рішення, щодо надання підписаного ним рапорту на ім`я начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» зареєстрованого за №2/4287 від 23.10.2020, №2/4287 від 23.10.2020, №2/4905 від 26.11.2020, №2/4905 від 26.11.2020, №1/5564 від 30.12.2020, «Про заохочення особового складу наукових працівників в/ч НОМЕР_1 », в тому числі науковому співробітнику в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який є науковим керівником дисертації та підлеглим ОСОБА_1 як провідний науковий співробітник Центру, вчинив дії та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушив ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вказаних адміністративних правопорушеннях не визнав та просив закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Адвокат Ткаченко Ю.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вказала на те, що в діях останнього відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, в зв`язку з чим справа підлягає закриттю у порядку ст. 247 КУпАП.

Прокурор надав пояснення про те, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, у зв`язку з чим просить накласти на правопорушника адміністративне стягнення.

Суддя, дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та матеріали, які долучені до протоколів, прийшов до висновку, що дана справа підлягає закриттю із наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення, підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Диспозиція ч. 1 ст. 172-7 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.
Диспозиція ч. 2 ст. 172-7 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у вчиненні дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Диспозиції цих статей є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.
Зокрема, такі норми мають загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 порушив ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», однак в протоколах не зазначено який із пунктів даної статті порушив ОСОБА_1 , тобто в порушення вимог ст. 256 КУпАП нормативний акт, який передбачає відповідальність за інкриміновані правопорушення зазначено некоректно. При цьому, суддя не уповноважений змінювати на шкоду особі фабулу правопорушення, а тому враховує такі обставини, як недолік протоколу, який усунути неможливо.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»:
- реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Таким чином для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, зобов`язана надати суду докази наявності реального конфлікту інтересів, тобто наявності у правопорушника суперечності між приватним інтересом та його службовими повноваженнями, що впливають на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» зазначено, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Тобто, для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що приватний інтерес наявний, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Слід зазначити, що наказом начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» №85 від 05.04.2019 р., затверджено функціональні обов`язки посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , відповідно до яких начальник Центру має право: встановленим порядком ініціювати клопотання щодо преміювання працівників ЗС України Центру за успішне виконання поточних планів ННТД, виконання оперативних завдань за рахунок економії фонду заробітної плати.

Матеріали справи про адміністративні правопорушення містять рапорти ОСОБА_1 від 23.10.2020 р. (на 20 осіб), від 26.11.2020 р. (на 23 особи), від 30.12.2020 р. ( на 26 осіб) на ім`я начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», про заохочення особового складу наукових працівників військової частини НОМЕР_1 грошевою премією за рахунок економії фонду заробітної плати за результатами наукової та науково-технічної діяльності.

При цьому, рапорти ОСОБА_1 від 23.10.2020 р., від 26.11.2020 р., від 30.12.2020 р. на ім`я начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», про преміювання стосувались не виключно ОСОБА_2 , а і інших наукових працівників військової частини НОМЕР_1 .

Також, підтверджень, що рішення щодо преміювання особового складу наукових працівників військової частини НОМЕР_1 приймав ОСОБА_1 до матеріалів справи надано не було.

Натомість з наявних матеріалів справи вбачається, що на підставі зазначених рапортів начальник Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» здійснив преміювання особового складу наукових працівників в тому числі ОСОБА_2 .

З наведеного вбачається, що нарахування та виплата премій фактично здійснюється у два етапи: вчинення дій щодо пропонування розміру на підставі рапортів ОСОБА_1 та вчинення дій (прийняття рішення) щодо юридичного оформлення нарахування та виплати таких премії.

У даному випадку суд вважає, що реальний конфлікт інтересів наступає виключно у випадку якщо особа вчинила би дії на обох етапах одночасно.

Під час розгляду справи встановлено, що начальник Науково-дослідного центру Збройних Сил України «Державний океанаріум» Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» (військова частина НОМЕР_1 ) ОСОБА_1 , не приймав рішення щодо нарахування премій, оскільки не мав повноважень щодо видачі наказів про преміювання особового складу наукових працівників військової частини НОМЕР_1 , у тому числі ОСОБА_2 .

Отже, враховуючи встановлені обставини справи, приходжу до висновку про відсутність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів при поданні рапортів про заохочення особового складу наукових працівників військової частини НОМЕР_1 грошевою премією за рахунок економії фонду заробітної плати за результатами наукової та науково-технічної діяльності, оскільки в матеріалах справи відсутні докази наявності у ОСОБА_1 суперечності між його приватним інтересом та його службовими повноваженнями, що впливають на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачений обов`язок суб`єктів, на яких поширюються дія цього Закону, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Однак, відсутність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів при поданні рапортів від 23.10.2020 р. (на 20 осіб), від 26.11.2020 р. (на 23 особи), від 30.12.2020 р. ( на 26 осіб) на ім`я начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», свідчить про відсутність в його діях складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.
Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вище викладених обставин, приходжу до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, на підставі ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 172-7, 247, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя: