Провадження № 3/234/3525/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції у містах Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Краматорська Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, якому у відповідності зі ст. 268 КпАП України роз`яснені його права, -

В С Т А Н О В И В:

23.08.2021 року ОСОБА_1 о 12 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом ЗАЗ TF - 6940, державний номер НОМЕР_2 , по сухому асфальтовому покриттю вул. Олекси Тихого та біля буд. № 6 під час випередження автомобіля Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , не дотримався безпечного бокового лівого інтервалу та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим було заподіяно матеріальні збитки, чим порушив п. 13.3 ПДР України.

Крім того, 23.08.2021 року ОСОБА_1 о 12 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом ЗАЗ TF - 6940, державний номер НОМЕР_2 , по вул. Олекси Тихого та біля буд. № 6, став учасником дорожньо транспортної пригоди з автомобілем Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , та не дочекавшись прибуття поліції, залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10 «а», «в», «д» ПДР України.

Постановою судді Краматорського міського суду Донецької області від 03.11.2021 року об`єднані в одне провадження адміністративні справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КупАП (справа № 234/11488/21, провадження № 3/234/3525/21), за ст. 122-4 КУпАП (справа № 234/11490/21, провадження № 3/234/3526/21), присвоївши об`єднаній справі єдиний номер справи № 234/11488/21, провадження № 3/234/3525/21.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що дійсно 23.08.2021 року він керував транспортним засобом ЗАЗ TF - 6940, державний номер НОМЕР_2 , по вул. Олекси Тихого. Заперечує проти того, що він ударив автомобіль, оскільки він би почув удар, ніякого удару не було. Вважає, що водій автомобіля Chevrolet Aveo став не в тому ряду на світлофорі та в його діях є порушення ПДР.

Проаналізувавши обставини справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи

заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено, що 25.08.2021 року було складено протокол у відношенні ОСОБА_1 по ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Адміністративним правопорушенням згідно ст. 124 КУпАП визнається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Адміністративним правопорушенням згідно ст. 122-4 КУпАПвизнається залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п. 2.10 "а" ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно п. 2.10 "в" ПДР Україниу разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Згідно п. 2.10 "д" ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття полицейських.

Вина водія ОСОБА_1 у вказаному правопорушенню знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 519334 від 25.08.2021 року та серії ААБ № 107160 від 25.08.2021 року, схемою місця ДТП, відеоматеріалами фіксації ДТП.

Невизнання провини правопорушником ОСОБА_1 , суд розцінює як спосіб захисту останнього і можливість уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки його пояснення спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Свідчення ОСОБА_1 у судовому засіданні, в яких він не визнає свою провину, суд вважає надуманими і неспроможними, оскільки вони суперечать даним, встановленим при судовому розгляді адміністративного правопорушення. Такі свідчення ОСОБА_1 надані з метою уникнути відповідальності за скоєне, у зв`язку з чим, ці свідчення судом не можуть бути прийняті до уваги.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що саме він 23.08.2021 року керував автомобілем ЗАЗ TF - 6940, державний номер НОМЕР_2 . Так, із відеоматеріалів фіксації файл IMG 0799, вбачається, що саме водій автомобіля ЗАЗ TF - 6940, державний номер НОМЕР_2 , під час випередження автомобіля Chevrolet Aveo, не дотримався безпечного бокового лівого інтервалу та скоїв з ним зіткнення, після чого водій автомобіля ЗАЗ TF - 6940, державний номер НОМЕР_2 , не дочекавшись прибуття поліції, залишив місце ДТП.

Щодо наявності в діях іншого учасника ДТП ОСОБА_2 порушень ПДР України, на які містяться посилання в поясненнях ОСОБА_1 в судовому засіданні, то слід зазначити, що суд розглядає справу лише на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою на те посадовою особою.

Доводи ОСОБА_1 про те, що винуватим у даній ДТП є і ОСОБА_2 , який порушив вимоги ПДР, - суд визнає такими, що не спростовують факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 13.3 ПДР, п. 2.10 "а", "в", "д" і у свою чергу не свідчать про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

При оцінці доводів в цій частині, суд враховує і те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення (у даному випадку ОСОБА_1 ); що суд не вправі встановлювати вину чи невинуватість осіб, щодо яких протокол у конкретній справі не складався.

При прийнятті рішення суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86)

В даному випадку суддя дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази (дані протоколу про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, механізм і характер механічних пошкоджень транспортних засобів,фотознімки автомобілів з пошкодженнями, письмові пояснення, відеофіксація матеріалів) не суперечать, а навпаки доповнюють один одного і є переконливими, підтверджуючи:

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху України, а саме: під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху;

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.10 "а" ПДР України, а саме: у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.10 "в" ПДР України, а саме:у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

- порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.10 "д" ПДР України, а саме: у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття полицейських.

- наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відтак, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про наявність в даному випадку в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, оскільки його дії суперечать вимогам ПДР та перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП та його вина повністю підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 13.3, п. 2.10 "а", "в", "д" ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124, ст. 122 - 4 КУпАП.

За таких обставин, винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП доведена у судовому засіданні та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП.

Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі ст. 36 КУпАП, суд накладає адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, яка передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті 124 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачається підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 401, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП та піддати штрафу на користь держави в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. (три тисячі чотириста гривень)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: