П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

працюючого командиром повітряного судна у ТОВ «Глобал Ейр Компані», який

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 01.09.2021 року о 09.30 год. в м. Ужгород на вул. Загорська, 46, керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце пригоди, чим порушив п.2.10а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

10.11.2021 року до суду від ОСОБА_1 поступили письмові пояснення, вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення та просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. У поясненнях зазначає, що 01.09.2021 рухався на автомобілі Фольксваген д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Загорській в м. Ужгород та при об`їзді припаркованого на узбіччі автомобіля Форд д.н.з. НОМЕР_3 , що вже був учасником ДТП, допустив зіткнення правим дзеркалом свого автомобіля з лівим дзеркалом автомобіля Форд. Факт зіткнення автомобілів помітив не одразу, оскільки не почув звуку удару. Про вказаний факт його повідомив водій автомобіля Форд ОСОБА_2 , який візуально вказав на факт ДТП. Одразу після цього він зупинив свій автомобіль з дотриманням вимог ПДР, за декілька десятків метрів від місця ДТП. Одразу після цього разом з ОСОБА_2 врегулювали дану ситуацію. Даний факт підтверджується змістом наявних в матеріалах справи пояснень потерпілого ОСОБА_2 , згідно яких ситуація врегульована сторонами, претензій він до винуватця ДТП не має, вважає що ОСОБА_1 «не мав наміру залишити місце ДТП». Вказує, що факт складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 пояснює тим, що при ДТП поліцейські вже були присутні на місці ДТП, оскільки оформляли інше ДТП за участю автомобіля ОСОБА_2 з іншим транспортним засобом. Складаючи протокол про адміністративне правопорушення працівник поліції формально підійшов до трактування вимог п.п. «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху.

Про можливість залишення місця ДТП вказано в п. 2.11. ПДР, згідно якого якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.Схему ДТП його учасники скласти до прибуття в орган Національної поліції не встигли оскільки працівники поліції вже були на місці ДТП і самостійно склали схему ДТП, яку він підписав без зауважень.

З огляду на вказане правове регулювання, оскільки між учасниками ДТП не було розбіжностей в оцінці обставин ДТП і ними було підписано схему ДТП без зауважень, вважає що мав право залишити місце ДТП відповідно до п. п. 2.11. ПДР і такими діями п.п. «а. п. 2.10. ПДР не порушені.

Залишення місця ДТП було необхідним також і тому що залишення його автомобіля на місці ДТП спричиняло затримку руху інших транспортних засобів.

У суд ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, при цьому, 10.11.2021 до суду поступила заява захисника ОСОБА_1 адвоката Мартинова Г.К., у якій просить про розгляд справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його представника. Враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП вважаю можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна(умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода- це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п.2.10«а» ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, передбачені ст.ст. 34-35 КУпАП, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 295393 від 01.09.2021 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення, копією протоколу серія ДПР18 №518543 від 01.09.2021 відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, копією схеми місця дорожньо-транспортної пригоди яка сталася 01.09.2021р. о 09 год. 30 хв., в якій зафіксована дорожня обстановка і місце розташування лише транспортного засобу марки «FORD» д.н.з. НОМЕР_4 , зазначено пошкодження, та яка підписана учасниками ДТП.

Крім того, згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 01.09.2021, які додано до протоколу, в таких він зазначав, що 01.09.2021 рухаючись по вул. Загорській на автомобілі марки «Фольксваген», зі швидкістю 20 км(так як попереду була аварія автомобілів і досить велика пробка), зі слів потерпілої сторони (автомобіль «Форд н.з. НОМЕР_4 ) правою стороною дзеркалом «Фольксваген» зачепив дзеркало «Форд» НОМЕР_4 . Дану подію не відчув при їзді та факт події підтвердити не може.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 від 01.09.2021, у таких повідомив, що 01 вересня 2021 року о 09.30 год. припаркувався на вул. Загорська, 44, почув удар підійшов до свого автомобіля і побачив відірване дзеркало та побачив що від`їхав від нього автомобіль марки «Фольксваген» зеленого кольору. По даному ДТП претензій до ОСОБА_1 не має, так як отримав компенсацію повністю. Вважає, що ОСОБА_4 дійсно не почув момент удару та не мав на меті покинути місце ДТП.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_1 від 09.11.2021, то такі суддя оцінює критично, оскільки такі містять суперечності в зазначених обставинах, а саме спочатку зазначає, що він одразу після того, як водій автомобіля Форд візуально вказав факт ДТП, за декілька десятків метрів зміг зупинити свій транспортний засіб, у подальшому вказує, що оскільки між учасниками ДТП не було розбіжностей в оцінці обставин ДТП і ними було підписано схему ДТП мав право залишити місце ДТП, і поряд з тим зазначає, що залишення місця ДТП було необхідним і тому, що залишення автомобіля на місці ДТП спричиняло затримку руху інших транспортних засобів. Крім того, зазначені доводи не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, тому вважаю їх надуманими і такими, що направлені на уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, звертаю увагу, що згідно п.2.11 Правил дорожнього руху, якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.

Однак, матеріали справи не містять передбаченої п. 2.11 ПДР попередньо складеної водіями схеми пригоди з їх підписами під нею, в матеріалах справи наявна лише схема місця ДТП складена поліцейським.

Оцінюючи докази, у їх сукупності, приходжу до висновку, що такі є належними, допустимими та такими, що узгоджуються між собою та повністю підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, тому вважаю, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

З врахуванням даних про особу правопорушника, який позитивно характеризується за місцем роботи, є учасником бойових дій, у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Н.Б. Шумило