Справа№938/353/21
Провадження № 3/938/184/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Джус Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Верховинського районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Замагора Верховинського району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

особа, яка притягається

до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 ;

захисника: адвоката Атаманюка Р.І.

в с т а н о в и в:

на розгляд Верховинського районного суду Івано-Франківської області 17.06.2021 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №458709 від 13.06.2021 відносно ОСОБА_1 , згідно якого 13 червня 2021 року о 05год. 36хв. в селі Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом мотоциклом марки «ZS 125 J», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проведено із застосуванням приладу «Драгер», що було зафіксовано на технічний прилад безперервної відеозйомки на нагрудну камеру поліцейського.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, з тих підстав що мотоциклом не їхав та не керував, мотоцикл навіть не був заведений, оскільки в ньому не було бензину. Суду пояснив, що 12 червня 2021 року близько 10-ї години вечора він повертався на мотоциклі марки «ZS 125 J», номерний знак НОМЕР_1 із села Яблуниця Верховинського району, де перебував на роботі, до села Конятин Путильського району Чернівецької області. Однак у мотоциклі закінчилось паливо, тому він доштовхав його до господарства своєї колишньої цивільної дружини, та залишивши його там, пішов до своїх друзів з якими розпивав алкогольні напої. Близько 4-ї години ранку 13.06.2021 він повернувся до господарства де проживала його колишня цивільна дружина та вирішив примиритись із нею. Однак під час телефонної розмови вона сказала, що не пустить його до хати, тому він пішов геть. Оскільки на вулиці падав дощ, то він вирішив доштовхати мотоцикл до сусідів яких він знав, щоб залишити його там. В цей час, його колишня дружина чи її мати викликали поліцію. Проштовхавши мотоцикл певний відрізок дороги, він втомився, тому сів на нього щоб перепочити та викурити сигарету. В цей час до нього прибігли працівники поліції , які запропонували йому продути прилад Драгер. Він погодився, оскільки думав що поліцейські приїхали з того приводу, що він приходив до будинку свої колишньої дружини та перевіряють чи він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Атаманюк Р.І. вважає, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних доказів керування ОСОБА_1 мотоциклом у момент, коли приїхали працівники поліції. Зокрема на долученому до протоколу відеозаписі із нагрудної камери поліцейського, не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 мотоциклом, що підтверджує пояснення ОСОБА_3 . Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не їхав на мотоциклі, а штовхав його, тому відповідно до положень п.1.10 Правил дорожнього руху, він прирівнюється до пішохода. Також звертає увагу на те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав.

Просить закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський СРПП Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 пояснив, що перебував у добовому наряді спільно з поліцейським СРПП Іванишиним Б.В. Вночі, точний час він не пам`ятає, на службовий планшет надійшло повідомлення, в якому заявниця повідомила, що відомий їм громадянин у них біля хати порушує спокій, стукає у вікна, кричить. Після отримання даного повідомлення вони одразу виїхали на виклик в с. Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області. По прибуттю на місце вони зателефонували до заявниці, щоб уточнити інформацію про виклик та місце її розташування, у відповідь та повідомила, що їм на зустріч пішла дочка, щоб вони їхали до дерев`яного моста. Під`їхавши до вказаного заявницею місця, вони зустрілися із заявницею, та вона вказала, що ОСОБА_1 , з яким вони раніше проживали та на даний час перебувають у неприязних відносинах, на своєму мотициклі, приїхав до їхнього житлового будинку гримів у вікна та висловлювався нецензурною лайкою, однак до їх приїзду він покинув їхню присадибну дялянку. Також вказала, напрямок у якому він поїхав. Перейшовши через дерев`яний місточок, вони побачили чоловіка, який дійсно керував мотоциклом, вони побігли за ним, попереду побіг його напарник ОСОБА_5 , який який подав голосову команду "Стояти", яку водій виконав і припинив рух. Вони підійшли, встановили сособу водія- ОСОБА_1 , та під час розмови із вказаним водієм, виявилось, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 погодився. Після огляду було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому поліцейський Гріздак І.І. зазначив, що зупинку транспортного засобу здійснював його напарник ОСОБА_6 , який біг попереду нього, а нагрудна відеокамера була зафіксована на його форменному одязі, можливо тому на відеозаписі не зафіксовано сам рух мотоцикла та не чути звук мотору.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський СРПП Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 дав аналогічні попереднім пояснення, щодо обставин виклику та приїзду на місце події в с. Яблуниця Верховинського району 13.06.021. Додатково пояснив, що водій ОСОБА_1 дійсно рухався мотоциклом, він зміг наздогнати його, оскільки той буксував на грунтовій дорозі, яка була мокра після дощу. ОСОБА_1 зупинився на його голосову команду "Стояти", що чути з відеозапису. Сам рух мотоциклу та звук можливо і і відсутні на відеозаписі, оскільки нагрудна відеокамера була зафіксована на форменному одязі у його напарника, який ішов позаду.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, та відеозаписи з нагрудної камери працівника поліції, суддя приходить до наступного.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010№ 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно із ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статей 245,280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Разом з тим, за змістом ст.ст.279,280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст.213,221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст.280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України»), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За таких обставин є переконливим висновок, що вчинення адміністративного правопорушення особою повинно доводитися чіткими, узгодженими та неспростовними доказами.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, на підтвердження вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, органом внутрішніх справ надано:

-протокол у справі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №458709 від 13.06.2021;

-рапорт поліцейського СРПП Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 13.06.2021;

-роздруківку результату тесту приладу «Драгер»;

-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки на Газоаналізатор Alcotest 6810;

-копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та копію сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки;

-копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністртаивне правопорушення у сфері забезбечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.06.2021 серія БАБ №091880;

-відеозапис з нагрудної камери поліцейського, записаний на CD-R диск;

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №458709 від 13.06.2021, ОСОБА_1 , звинувачується у тому, що він 13 червня 2021 року о 05год. 36хв. в селі Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області, керував транспортним засобом мотоциклом марки «ZS 125 J», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз наведених положень правил дорожнього руху України та Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить про те, що адміністративна відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП настає саме за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1.10 ПДР, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як зазначає Верховний суд України у постанові від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Однак, до матеріалів справи не долучено належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке описано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №458709 від 13.06.2021, та полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні було оглянуто відеозапис із нагрудної камери поліцейського, який записаний на CD-R диск, та на якому зафіксовано, як працівник поліції підходить до мотоцикла на якому сидить особа, яка в ході спілкування із поліцейськими представилась, як ОСОБА_2 . Відеозапис містить лише розмову поліцейського з ОСОБА_1 до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо обставин того дня, а також вживання ним алкогольних напоїв. Факту керування мотоциклом жодним чином не зафіксовано.

У зв`язку з цим суд не бере до уваги матеріали фіксації CD-R диску, оскільки вони не містять повної та об`єктивної інформації з місця події, а містять лише фрагмент обставин події.

Суд, також критично оцінює покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які є працівниками поліції, та які зацікавленні у позитивному вирішенні даної справи, ніяких інших доказів з приводу керування ОСОБА_1 мотоциклом суду не надано. Більше того, з наданих в судовому засіданні пояснень поліцейських вбачається, що поліцейські прибули за викликом, у зв`язку з конфліктом між колишніми співмешканцями, жодних повідомлень про керування ним мотоциклом у стані алкогольного сп`яніння, чи будь-яких інших доказів цього адміністративного правопорушення у судовому засіданні не здобуто.

Враховуючи заперечення ОСОБА_1 факту керування мотоциклом 13.06.2021 року, неможливість встановлення, з наданого працівниками поліції відео-доказу, руху транспортного засобу, та за відсутності будь-яких інших доказів на підтвердження руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд вважає, що в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що достатніх, належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 30 КУпАП суду надано не було, керуючись положеннями ст. 62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 24, 27, 40-1, 130, 247,251, 283, 284 КпАП України, суддя,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст постанови складено 16.08.2021

Суддя Джус Р.В.