єдиний унікальний номер справи 546/1017/21
номер провадження 3/546/333/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ромодан Лубенського району Полтавської області, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, працюючого водієм у ФОП « ОСОБА_2 » с. Новооріхівка Лубенського району Полтавської області, фактично проживаючого за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягався ,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 215402 від 13.10.2021, складеного інспектором роти № 1 УПП в Полтавській області ДПП Блоха Р.А., зазначено, що 13.10.2021 о 14:15 водій ОСОБА_1 на 312 км а/д Київ-Харків Решетилівського району керував т/з Рута 20 д.н.з НОМЕР_2 , здійснюючи регулярні пасажирські перевезення на міжміському маршруті Новооріхівка-Полтава, перевозив пасажирів 24 пасажира, при визначених характеристикою даного т/з та свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 кількістю місць для сидіння 18 разом із місцем водія, чим порушив пп. 8 п. 2-2 постанови КМ України № 1236 від 09.10.2020.

Таким чином гр. ОСОБА_1 порушив п.п. 8 п. 2-2 постанови КМ України № 1236 від 09.12.2020, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав вину повністю. Додатково пояснив, що після того, як виїхав з автостанції в транспортного засобу відбулася незначна поломка ГБО щодо постачання топлива газу, у зв`язку з чим т/з зупинився. Перейти на пальне бензин повноцінно не було змоги, оскільки бензин був заправлений у незначній кількості. Потрібно було здійснити заправку пальним бенщином, однак коштів для того, щоб заправити даний вид пального у нього не було, тому він здійснював посадку пасажирів понад встановлену кількість. При цьому, не припинив подальше використання даного т/з за наявності виниклих несправностей, оскільки вважав, що повинен був доставити всіх пасажирів до місця призначення. Просив суд врахувати ці обставини та врахувати що він до адміністративної відповідальності раніше не притягавався, просив визнати дане правопорушення малозначним та обмежитися попередженням. Додатково також зазначив, що був обізнаний з обмеженнями щодо перевезення кількості пасажирів.

Заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

На момент складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 215402 від 13.10.2021, стаття 44-3 КУпАП викладена у наступній редакції: «Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.».

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В якості доказів вчинення адміністративного правопорушення до суду надано протокол серії ВАБ № 215402 від 13.10.2021, реєстраційну картку т/з, витяг з Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, лист Служби атомобільних доріг у Полтавській області від 24.07.2017 № 01-02/729, відеозапис на компакт-диску, на якому зафіксовано факт перевезення пасажирів понад нормою.

В ході судового розгляду, ОСОБА_1 надав суду свої усні пояснення.

Оцінюючи долучені до справи докази та наведені особою, яка притягається до адміністративної відповідальної, доводи суд зауважує наступне.

Загальновідомою обставиною є те, що 11.03.2020 року Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ) оголосила пандемію коронавірусу в світі.

Пандемія - сильна епідемія, яка характеризується поширенням інфекційного захворювання на всій території країни, територію суміжних держав, а іноді й багатьох країн світу. Пандемія оголошується тоді, коли з`являється новий вірус і поширюється по всьому світу, а населення немає імунітету до вірусу, а також ефективних засобів профілактики, тобто вакцинації та лікування.

У відповідності до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

У зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції в Україні запроваджено карантинні обмеження.

Норма частини першої статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначене посилання на конкретну норму права, визначену відповідним нормативно-правовим актом, що встановлює відповідні правила та якого не дотрималась особа, що притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року (в редакції яка діяла станом на 13.10.2021, тобто на час складання протоколу) залежно від епідемічної ситуації на території України в цілому або на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) встановлюється "зелений", "жовтий", "помаранчевий" або "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19.

Відповідно до п.п. 8 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року (в редакції яка діяла станом на 13.10.2021, тобто на час складання протоколу) визначено, що з 17 червня 2021 року на території України встановлюється "зелений" рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням пасажирами під час перевезення засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Саме по факту порушення п.п. 8 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 року, відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 215402 від 13.10.2021.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 215402 від 13.10.2021, в якому він фактично не оспорюючи викладених обставин вчинення правопорушення, вказав, що "перевозив стоячих пасажирів, прошу обмежитись попердженням" (а.с.1), реєстраційною карткою транспортного засобу, відповідно до якої кількість сидячих місць з місцем водія транспортного засобу "Рута 20", держ. номер НОМЕР_2 становить 18 місць (а.с. 2), відеозаписом (а.с. 6).

Таким чином доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 44-3 КпАП України ґрунтуються на зібраних в установленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах і є правильними.

Фактичні обставини перевезення водієм ОСОБА_1 автобусом РУТА-20, д.н.з. НОМЕР_2 , на міжміському маршруті «Новооріхівка-Полтава» на 312 км а/д Київ-Харків Решетилівського району пасажирів при визначеній технічною характеристикою автобусу та свідоцтвом про його реєстрацію 18 сидячих місць з місцем водія не оспорюються.

Власник транспортного засобу скористався своїм правом і довірив в установленому порядку розпоряджатися транспортним засобом ОСОБА_1 .

Відповідно до «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», затвердженихПостановою КМУ № 176 від 18 лютого 1997 року, водій має право не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця.

Тобто, обов`язок саме водія, а не перевізника, який є суб`єктом господарювання, контролювати в салоні кількість пасажирів, що перевозяться.

А тому саме ОСОБА_1 , як водій, несе відповідальність за порушення підпункту 8 п. 2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та перевезення 24 пасажирів при визначеній технічною характеристикою автобусу та свідоцтвом про його реєстрацію 18 сидячих місць з місцем водія.

Стягнення накладене у відповідності з приписами ст. 33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують відповідальність, в тому числі й тих, які зазначені в апеляційній скарзі.

Посилання ОСОБА_1 про можливість звільнення його від адміністративної відповідальностіза малозначністю правопорушення є непереконливими.

Згідно з приписами ст. 22 КУпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За змістом закону звільнення від адміністративної відповідальності в даному випадку є правом, а не обов`язком суду з урахуванням, зокрема, обставин, зазначених у ст. 33 КпАП України.

Приписами ч. 1 ст. 44-3 КпАП України встановлена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Запровадження таких заходів безпосередньо впливає на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, вводяться певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Об`єктом цього адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони здоров`я населення. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в ухиленні (порушенні) особи від правил, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, іншими актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Враховуючи темпи поширення коронавірусу COVID-19 та його негативні наслідки для суспільства, порушення встановлених правил і норм зводить нанівець вжиття необхідних заходів для збереження життя та здоров`я людей, створює небезпеку зараження для невизначеної кількості осіб, унеможливлює забезпечення підтримки нормальної життєдіяльності людини і громадянина.

Таким чином, враховуючи всі обставини справи, характер та конкретні обставини вчиненого правопорушення, беручи до уваги суспільну небезпеку вказаних дій у період карантину в країні, вид та розмір стягнення, яке законодавцем передбачено за вказані дії, а також те, що невиконання останнім вимог закону ставило під загрозу життя та здоров`я усіх осіб, які перебували на час виявлення правопорушення у салоні автобусу, суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, з урахуванням конкретних обставин справи вважає за доцільне призначити штраф у мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку пред`явлення до виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Суддя О.О. Романенко