33/804/37/21
Номер провадження 33/804/37/21
Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий 1 інстанції: Хараджа Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участі секретаря судового засідання Полієвиць Н.І.

захисника адвоката Попова В.М.

особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

представника потерпілої адвоката Дьоміна О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.12.2020 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 23.09.2020 року о 08.45 год. керував транспортним засобом «Ford Transit», державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Бахмутській в районі будинку №23 в Центральному районі м. Маріуполя здійснював обгін транспортного засобу «Ford Mondeo», державний номер НОМЕР_2 , який знаходився під керуванням ОСОБА_2 , на перехресті вулиці Бахмутська та провулку Левітана, чим було завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 14.6.а Правил дорожнього руху України.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.12.2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Потерпіла ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення, як незаконне і необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

На обґрунтування зазначила, що 28.09.2020 року вона рухалася на автомобілі «Ford Mondeo», державний номер НОМЕР_2 по вулиці Бахмутській, в районі провулка Левітана здійснювала поворот вліво на цій провулок, виконувала маневр, враховуючи всі заходи безпеки, але побачити автомобіль, яким керував ОСОБА_1 вона не могла фізично, оскільки він рухався зі швидкістю понад 80 км/год, це підтверджує тормозний шлях від автомобіля «Ford Transit», державний номер НОМЕР_1 , його довжина 25 метрів, що зазначено у схемі ДТП.

Вважає, що ОСОБА_1 здійснив обгін на перехресті, чим порушив п.14.6а Правил дорожнього руху України, та є винним.

Окрім того зазначила, що були порушені її права, передбачені ст.268 КУпАП, оскільки вона не була присутньою при проведенні судового розгляду, на початку жовтня 2020 року помічник судді сказав їй, що вона не є стороною у цій справі, тому не може бути присутньою у судовому засіданні.

Її представник адвокат Дьомін О.М. також не був допущений до участі у цій справі, його клопотання до суду першої інстанції про витребування документів не було розглянуто судом, окрім того, суд першої інстанції призначив автотехнічну експертизу без її і її представника адвоката Дьоміна О.М. участі, не з`ясувавши, чи бажають вони поставити свої запитання на експертизу, чи мають клопотання, тощо.

На її думку Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області перед направленням справи на експертизу повинен був впевнитися чи дійсно місце де трапилось ДТП є перехрестям, чи ні.

Також суд не з`ясував швидкість транспортного засобу «Ford Transit», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , з урахуванням тормозного шляху довжиною 25 метрів, і не поставив таке питання перед експертом.

Експерт ОСОБА_3 провів експертизу за наявними в матеріалах справи матеріалами, також не з`ясував чи є місце зіткнення транспортних засобів перехрестям чи ні; не розрахував швидкість автомобіля «Ford Transit», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_2 в ході апеляційного розгляду підтримала доводи апеляційної скарги, просила скасувати судове рішення, винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пояснила, що 23.09.2020 року вона рухалася на автомобілі «Ford Mondeo» по вулиці Бахмутській зі швидкістю 45-50 км/г, перед перехрестям з провулком Левітана за 20-30 м увімкнула сигнал повороту, перед перехрестям знизила швидкість до 10 км/г, за нею ще рухалося 3-4 автомобіля, вона дивилася в дзеркало заднього виду, а також і вперед і в сторону провулку, оскільки рух жвавий в обох напрямках, в районі провулка Левітана почала здійснювати поворот вліво на цій провулок, передні колеса її автомобіля вже були на зустрічній смузі, а задні це на полосі, по якій вона рухалася, коли сталося ДТП на зустрічній смузі з автомобілем, яким керував ОСОБА_1 , який рухався в одному з нею напрямку та здійснював обгін, удар був у передню ліву частину її автомобіля. Вона не бачила автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , вважає тому, що останній їхав з великою швидкістю. Після удару її автомобіль змістився, а автомобіль під керуванням ОСОБА_1 проїхав і потім зупинився.

При складанні протоколу ОСОБА_1 не заперечував своєї провини, казав, що їхав зі швидкістю біля 100 км/г.

Представник потерпілої адвокат Дьомін О.М. підтримав апеляційні вимоги потерпілої у повному обсязі.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Попов В.М. не визнали апеляційних доводів, ОСОБА_1 в письмових поясненнях зазначав, що він рухався по вул. Бахмутській у напрямку від вул. Карпінського до пр. Будівельників зі швидкістю руху, приблизно 40-45 км/год. Попереду від нього рухався автомобіль «Ford Mondeo», який він вирішив обігнати. Зустрічного транспорту не було, дорожня розмітка дозволяла обгін, будь-яких дорожніх знаків про наявність попереду перехрестя або про заборону обгону не було, у автомобіля «Ford Mondeo» не було увімкнено показник лівого повороту. Увімкнувши сигнал лівого повороту, ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу та почав здійснювати маневр обгону. Під час обгону помітив, що автомобіль «Ford Mondeo» почав плавно зменшувати швидкість руху, а коли передня частина його автомобілю вже випередила передню частину автомобіля «Ford Mondeo», відчув удар у праву бокову частину його автомобіля. Характер пошкоджень на автомобілях вказує на те, що саме автомобіль «Ford Mondeo» вдарив його транспортний засіб. Водій автомобіля «Ford Mondeo» перед зміною напрямку руху повинна була переконатись у безпечності маневру. Також зазначив, що на ділянці дороги, на якій відбулось зіткнення, немає перехрестя, а є заїзд до лікарні, який працівники поліції відмітили як пер. Левітана.

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілу ОСОБА_2 і її представника Дьоміна О.М., які просили скасувати судове рішення, винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; ОСОБА_1 та його захисника адвоката Попова В.М., які вважали постанову суду першої інстанції законною і обґрунтованою і просили залишити її без змін; допитавши експерта ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_4 , дослідивши висновок судової автотехнічної експертизи № 1487-1492 від 25.06.2021 Національного наукового центру «Інститут судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса», перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Згідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна.

Зі змісту сформульованої у ст.124 КУпАП диспозиції слідує, що вона є бланкетною, а тому при кваліфікації слід керуватися законодавчими чи іншими нормативними актами щодо безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, у зв`язку з цим під час розгляду справи вказаної категорії потрібно ретельно з`ясовувати: 1) у чому саме полягали названі у цій статті порушення; 2) які норми правил безпеки дорожнього руху не додержано; 3) чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом наслідками, що настали.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

При проведені апеляційного розгляду за клопотанням потерпілої була призначена автотехнічна експертиза, за висновком судової автотехнічної експертизи № 1487-1492 від 25.06.2021 року Національного наукового центру «Інститут судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса» вирішити питання про технічну можливість у водіїв уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди, а також про причинний зв`язок між їх діями та настанням даної дорожньо-транспортної пригоди не уявляється можливим, оскільки в матеріалах справи дані про характер руху автомобіля «Ford Mondeo» (час руху автомобіля «Ford Mondeo» з моменту початку виконання маневру повороту ліворуч до зіткнення або відстань, яку подолав вказаний автомобіль з моменту початку виконання маневру повороту ліворуч до зіткнення) відсутні.

Однак, експерт аналізуючи вихідні дані зазначив, що в даній дорожній обстановці нормативні (належні) дії водія автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 регламентувалися вимогами п.п. 12.3, 12.4, 12.9б Правил дорожнього руху України. Відповідно до вимог зазначених вище пунктів, він повинен був рухатись з такою швидкістю, яка не перевищує допустиму у межах населеного пункту (не більше 50 км/год), а в момент виникнення небезпеки для руху (в момент початку виконання автомобілем «Ford Mondeo» маневру повороту ліворуч) ОСОБА_1 повинен був негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. За розрахунками експерта швидкість руху автомобіля «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 до початку гальмування визначається не менше 66,1;69,1 км/год і дане значення є мінімальним.

Також, аналізуючи вихідні дані експерт зазначив, що відповідно до схеми ДТП від 23.09.2020 року зафіксовано наявність дорожньої розмітки у вигляді переривчастої смуги на проїзній частині. Аналізом виду зі супутника встановлено, що вказана територія прилягає до краю проїзної частини та не дозволяє здійснити наскрізний проїзд. Дана обставина свідчить про той факт, що територія лікарні є прилеглою до проїзної частини по вул. Бахмутська та не є перехрестям, тому у експерта відсутні підстави вважати дії водія ОСОБА_1 такими, що не відповідають вимогам п. 14.6а ПДД України.

Між тим, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР № 288735, складений 23.09.2020 року за порушень водієм ОСОБА_1 пункту 14.6а Правил дорожнього руху України, що привело до зіткнення двох транспортних засобів та їх пошкодження.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суддя суду першої інстанції встановила, що суду не надано доказів здійснення ОСОБА_1 обгону на перехресті, висновком експерта встановлено відсутність в його діях порушення пункту 14.6 а ПДР, як зазначено в протоколі, яке б було у причинно-наслідковому зв`язку із фактом настання ДТП, і з огляду на наведене дійшла висновку про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП через відсутність в його діях складу даного правопорушення.

З огляду на наведене, з урахування практики Європейського суду з прав людини, що коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, суд апеляційної інстанції не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу адміністративного правопорушення, викладену у протоколі серії ДПР № 288735, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, а саме стосовно норм правил безпеки дорожнього руху, порушення яких особою, яка притається до адміністративної відповідальності, спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області дійшла правильного висновку, що ОСОБА_1 не порушував пункту 14.6а Правил дорожнього руху України під час здійснення обгону транспортного засобу «Ford Transit» державний номер НОМЕР_1 , в результаті якого сталася дорожньо-транспортна пригода, закривши справу про притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 , оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за порушення пункту 14.6а Правил дорожнього руху України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 285, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16.12.2020 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя