Справа № 448/583/21 Головуючий у 1 інстанції: Гіряк С.І.
Провадження № 33/811/1403/21 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Бобра Андрія Михайловича розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 3 вересня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 3 вересня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. - в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнено з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 454 грн.

Згідно з постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_2 10 травня 2021 року о 01 годині 10 хвилин в с. Крукеничі, Яворівського району (Мостиського району), Львівської області керував автомобілем марки «SKODA OCTAVIA» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» №04-08.

Не погоджуючись з постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 3 вересня 2021 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що суддею суду першої інстанції було неправильно встановлено фактичні обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Наголошує, що відеозапис огляду на стан сп`яніння є недопустимим доказом, оскільки знятий на мобільний телефон, не містить дати та часу, на ньому відсутні відомості, щодо зупинки транспортного засобу, роз`яснення прав та обов`язків особи відповідно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, даних щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом та тимчасового затримання транспортного засобу.

Наголошує, що відео реєстратор працівника патрульної поліції повинен здійснювати фіксацію події від зупинки автомобіля до закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення, а відео долучене до матеріалів справи є недопустимим доказом.

Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення БД №322994 від 10 травня 2021 року в присутності ОСОБА_2 не складався, копію протоколу йому не було вручалося, не було запропоновано підписати даний протокол, в протоколі наявні виправлення, не вказано показники результату проведеного за допомогою приладу «Драгер» огляду, не вказано за допомогою якого технічного засобу здійснювався відеозапис, та за допомогою якого приладу проводився огляд на стан сп`яніння, пояснення написані не ОСОБА_2 , так як зазначений протокол не складався в його присутності.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення направлено до Мостиського районного суду Львівської області, а не до Самбірського міськрайонного суду Львівської області, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснення та підпис написані не ОСОБА_2 , так як протокол складався у його відсутності.

Окрім того зазначає, що з результатами приладу драгер він не погоджувався і йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, йому не було вручено акт огляду, та в акті огляду відсутня дата складання, заводський номер газоаналізатора та принтера.

Суддею суду першої інстанції не надано оцінки фактам які були встановлені в судовому засіданні.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду в достатній мірі повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №322994 від 10 травня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння було проведено за допомогою приладу «Драгер», відеозаписом відповідно до якого результат приладу «Драгер» становив 1, 16 проміле, окрім того з відеозапису вбачається, що водій не висловлював незгоди з результатами огляду, та зазначив що згоден з такими, окрім того з відеозапису вбачається, що працівник поліції роз`яснював ОСОБА_2 як правильно проходити тест на приладі «Драгер», поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які він написав власноруч у протоколі, квитанцією з результатами тестування (1,16 проміле) за допомогою приладу «Драгер» №04-08, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння в якому ОСОБА_2 поставив свій підпис, рапортом інспектора СРПП ВП №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ст. лейтенанта поліції А. Фірко відповідно до якого під час патрулювання працівниками поліції було зупинено автомобіль ОСОБА_2 за порушення ПДР України.

Доводи апеляційної скарги, що відеозапис огляду на стан сп`яніння є недопустимим доказом, оскільки знятий на мобільний телефон, не заслуговують на увагу судді апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи огляд на стан сп`яніння було проведено відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП із застосуванням відеозапису, окрім того КУпАП не встановлює вимог за допомогою якого саме технічного приладу здійснюється відео фіксація огляду на стан сп`яніння.

Що стосується доводів апелянта, що на відеозаписі відсутні відомості, щодо зупинки транспортного засобу, дати та часу проведення огляду, роз`яснення прав та обов`язків особи відповідно якої складено протокол про адміністративне правопорушення то такі доводи не заслуговують на увагу судді апеляційного суду.

Як вбачається з матеріалів справи на а.с. 5 наявний рапорт працівника поліції з якого вбачається, що автомобіль ОСОБА_2 було зупинено за порушення ПДР України; на а.с. 2 знаходиться протокол про адміністративне правопорушення серії БД №322994 від 10 травня 2021 року відповідно до якого ОСОБА_2 було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП та 63 Конституції та зазначено, що подія мала місце 10 травня 2021 року о 1 год. 10 хв.; а з результатів огляду за допомогою приладу «Драгер», що тестування було проведено о 1 год. 13 хв. (а.с. 5)

Доводи апелянта, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом спростовуються рапортом інспектора СРПП відділення поліції №1 Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ст. лейтенанта А.Фірка відповідно до якого ОСОБА_2 було відсторонено від керування транспортним засобом.

Окрім того доводи апелянта, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, не спростовує його вини у вчиненому адміністративному правопорушенні, адже на відео останній повідомляв працівників поліції, що вживав пляшку пива.

Доводи ОСОБА_2 , що протокол було складено у його відсутності та він його не підписував, не отримував копію такого протоколу не заслуговують на увагу судді апеляційного суду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ( а.с. 4) в ньому наявні пояснення ОСОБА_2 , окрім того є його підпис, який схожий з підписом на акті огляду на стан сп`яніння та його апеляційні скарзі.

Доводи, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що в протоколі про адміністративної відповідальності наявні виправлення та закреслення заслуговують на увагу судді апеляційного суду, проте як встановлено суддею апеляційного суду дані виправлення та закреслення були здійснені ОСОБА_2 коли останній надавав пояснення до протоколу, щодо результатів огляду на стан сп`яніння, а не працівниками патрульної поліції.

Аргументи апелянта, що пояснення написані не ОСОБА_2 , так як зазначений протокол не складався в його присутності не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та апелянтом не надано доказів на підтвердження даного факту та розцінюються суддею апеляційного суду як такі, що спрямовані на ухиленні від відповідальності.

Твердження ОСОБА_2 що протокол про адміністративне правопорушення направлено до Мостиського районного суду Львівської області, а не до Самбірського міськрайонного суду Львівської області, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи місце вчинення правопорушення є с. Крукеничі, Мостиського району, Львівської області, тому суддя апеляційного суду приходить до переконання, що працівниками поліції було помилково зазначено суд іншого району.

Окрім того суддя апеляційного суду зазначає, що апелянт мав можливість подати клопотання про направлення матеріалів справи на розгляд до Самбірського міськрайонного суду Львівської області відповідно до ч. 2 ст. 276 КУпАП проте не скористався такою можливістю.

Доводи апелянта, що з результатами приладу драгер він не погоджувався і йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 зазначив, що з результатами приладу драгер згідний, а в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння в графі з результатами огляду згоден підписався та не заперечував проти таких результатів.

Доводи апелянта, що працівниками поліції порушено порядок направлення особи в медичний заклад не заслуговують на увагу судді апеляційного суду, оскільки ОСОБА_2 не надав достатніх доказів на підтвердження даного факту.

Що стосується доводів апелянта про те, що в акті огляду відсутня дата то такі не беруться до уваги, оскільки цей бланк акту є затверджений додатком до п. 10 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року і повністю йому відповідає.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки судді суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею суду першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суддя суду першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_2 суддя суду першої інстанції також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням його особи, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги особи яка притягується до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 3 вересня 2021 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - залишити без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.