Справа № 524/7039/21
Провадження 3/524/2535/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Малтиз Андрій Вікторович, розглянувши матеріал, які надійшов з Національної поліції України Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Полтавській області Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В СТ АН ОВ ИВ:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким 17.07.2021 року біля 10 години 06 хвилин в м. Кременчуці по вул. Київській буд. 58 гр. ОСОБА_1 водій керуючи автомобілем HYUNDAI MATRIX державний номерний знак НОМЕР_1 на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезла, не зупинився, був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі державний номерний знак НОМЕР_2 на вул. Київській, буд. 65 ,чим порушив п.2.4, ПДР України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ст.122-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що не керував транспортним засобом у вказаний в протоколі період часу та місці.

Суд, вислухавши думку правопорушника, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 122-2 КУпАП передбачено, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення основним завданням його є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу ,прав та законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала можливість настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно вимог ч.1 ст.245, ст.280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема : юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Диспозиція ст.122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання вимог працівника поліції про зупинку.

Вказаний обов`язок водія зазначений в п.2.4. ПДД України за яким - на вимогу працівника поліції (міліції) водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил

Тобто для наявності складу адміністративного правопорушення за ст.122-2 КУпАП потрібні докази:

1. Керування транспортним засобом особою щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення;

2.Очевидності для водія вимоги про зупинку;

3.Наявності доказів невиконання вимог про зупинку.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 наведених у протоколі , останній заперечує факт порушення ним ПДР . Додані до справи докази не дають підстав для висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом , що під час керування транспортним засобом працівником поліції за допомогою жезла подавався сигнал про зупинку транспортного засобу, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі .

З урахуванням вище зазначеного, при вирішенні даної справи суд виходить із принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб її правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Одного протоколу про адміністративне правопорушення недостатньо для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП не доведена. Докази, досліджені судом, не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.4 ПДР України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

За обставин, викладених вище, керуючись ст. 62 Конституції України та статтями 122-2, 268 та п.1 ч.1 ст.247, 279,280, 284ч.1 п.3КУпАП ст.ст.283, 284 КУпАП, ст.ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.122-2 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Суддя А.В. Малтиз