Справа № 697/1768/21
Провадження № 3/697/873/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 (м. Канів) Головного управління Національної поліції України в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 493233 від 08.08.2021 вбачається, що 08.08.2021 о 17 год. 10 хв. в м. Каневі по вул. Енергетиків, 2е водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lexus LS 460 L, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав запах алкоголю з порожнини рота, нечітку мову, від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, свої інтереси в суді доручив представляти адвокату Хорошун О.В., яка просила закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вищевказаного адміністративного правопорушення. 24.11.2021 через канцелярію суду подала також письмові пояснення в яких зазначила про те, що дані протоколу та матеріалів доданих до протоколу не містять доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння на час зупинки транспортного засобу працівниками поліції. В поясненнях, які нібито отримані від ОСОБА_1 стосуються зникнення транспортного засобу Lexus LS 460 L, д.н.з. НОМЕР_2 , а вже потім дрібнішим почерком зроблено допис, що останній відмовляється від освідування на стан сп`яніння. Крім цього, зазначила, що відсутні докази зупинки транспортного засобу Lexus LS 460 L, д.н.з. НОМЕР_2 та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та відмови від проходження на стан алкогольного сп`яніння не зазначені свідки. В матеріалах справи і в самому протоколі, який складений відносно ОСОБА_1 відсутні посилання на те, за допомогою якого технічного засобу водію пропонувалося пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. В матеріалах справи також відсутній акт огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому не зазначені свідки та не зазначено, що здійснювалася фото- чи відеофіксація правопорушення, якщо такі здійснювалися, а також в разі здійснення фото- і відеофіксації не зазначено на який пристрій здійснювалась така фіксація. Наданий працівниками поліції до суду відеозапис містить чотири різні записи з яких неможливо встановити часовий проміжок між ними, дату запису та пристрій на який вони здійснені, а тому такий запис є неналежним та недопустимим доказом в справі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Хорошун О.В., які надавалися нею в судових засіданнях по вказаній справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, є зафіксована у встановлений законом спосіб відмова водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та відмова водія від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що і є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності. Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Так, на підтвердження вищевказаних обставин працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 493233 від 08.08.2021, письмові пояснення ОСОБА_1 , рапорти працівників поліції, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також компакт-диск з відеозаписом до протоколу серії ДПР18 № 493233 від 08.08.2021 за участю гр. ОСОБА_1 .

Як вбачається з дослідженого відеозапису, він має чотири окремих відеофайли. Так, на першому відеофайлі зображена зупинка автомобіля Lexus LS 460 L, д.н.з. НОМЕР_2 на території автостоянки; на другому відеофайлі міститься короткий діалог між ОСОБА_1 та працівником поліції та ОСОБА_1 знаходиться вже біля автомобіля працівників поліції; на третьому відеофайлі поліцейський виходить з автомобіля і пропонує ОСОБА_1 пройти тест на стан вживання алкоголю на що ОСОБА_1 відповів, що нікуди не їхав і освідування проходити не буде; на четвертому відеофайлі поліцейський запитав чи буде ОСОБА_1 ознайомлюватися зі змістом протоколу на що останній відповів, що буде знайомитися з двома відео.

Отже, під час відеозйомки хоча і зафіксовано зупинку транспортного засобу, проте у зв`язку з тим, що даний запис переривається не вбачається факту керування зазначеним автомобілем саме ОСОБА_1 . Також працівником поліції не роз`яснено особі процедуру проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та право пройти такий огляд в медичному закладі. З наданого відеозапису не вбачається, що поліцейськими роз`яснювалися права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно з пп. 1 п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою, з-поміж іншого, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (п. 5 розділу ІІ цієї Інструкції).

У зв`язку з тим, що наданий працівниками поліції відеозапис не є безперервним, не вбачається за можливе перевірити твердження ОСОБА_1 про його бажання пройти огляд у закладі охорони здоров`я.

Крім цього, з відеозапису не вбачається, щоб поліцейський вручав ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, яке міститься в матеріалах справи.

Суд звертає увагу також на те, що в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зокрема зазначив, що після зупинки його працівниками поліції із увімкненими проблисковими маячками він зупинився та йому запропонували пройти тест на стан вживання алкоголю, проте він відмовився, оскільки 08.08.2021 о 17:00 год. вживав горілку близько 0,5 л. Проте, при перегляді відеозаписів наданих працівниками поліції таких пояснень ОСОБА_1 не надавав. Відсутня також фіксація обставин відібрання пояснень від ОСОБА_1 та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а на четвертому відеофайлі поліцейський вже запитав чи буде ОСОБА_1 ознайомлюватися зі змістом протоколу. З наданих відеозаписів неможливо встановити в часі коли саме такий протокол складено працівником поліції.

Як зазначено вище, на диску містяться чотири окремих відеозаписи, на яких наявні фрагменти, з яких неможливо встановити ні дати та часу таких відеозаписів, ні послідовного перебігу подій, ні дотримання працівниками поліції встановленої законом процедури фіксування відмови від проведення огляду, послідовності їх дій та складання долучених документів. Даючи оцінку відеозапису в цілому, суд зазначає про його низьку інформативність щодо обставини, які відбувалися на місці події та наявність підстав вважати його неналежним та недопустими доказом по справі.

На підтвердження факту керування та причин зупинки транспортного засобу до матеріалів справи долучено рапорти інспектора поліції Ковпика Б.Р. та ОСОБА_2 (а.с.3-4), які не можуть слугувати доказом винуватості особи, оскільки рапорт фактично є документом внутрішнього користування і його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформують начальника ВП № 1 ЧРУП ГУ НП в Черкаській області про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і в розумінні статті 251 КУпАП не можуть вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020). Тим більше, що дані зазначені в рапортах не підтверджені жодними іншими доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення складений 08.08.2021 щодо ОСОБА_1 не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду, що в даному випадку відсутнє.

Матеріали справи не містять доказів й того, що протокол був складений у присутності водія та у протоколі також відсутні дані про свідків, хоча у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, який пропонується пройти після відмови пройти такий на місці зупинки, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 № 1103). Вказане не суперечить вимогам КУпАП в частині можливості проведення огляду на визначенння стану алкогольного сп`яніння без участі свідків за умови повної фіксації технічними засобами, оскільки стосується не порядку проведення огляду, а порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення, крім того, даних про те, що при складанні протоколу проводилася безперервна відеофіксація матеріали справи не містять.

Працівник поліції Цимбал І.І., який складав такий протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 тричі викликався в судові засідання по справі для надання пояснень (на 22.10.2021, на 11.11.2021 та на 25.11.2021), однак в судові засідання жодного разу не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Інші належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи факт недоведення належними і допустимими доказами обставин відмови ОСОБА_1 , як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутні підстави вважати вказану особу винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Вина особи має бути доведена беззаперечно і не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Б. К. Скирда