Справа №949/1207/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2021 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Оборонова І.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Поліського округу Державної екологічної інспекції Державної екологічної інспекції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого інспектором з охорони природи Північного природоохоронного науково-дослідного відділення, проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 10 вересня 2004 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу №012595 від 26 серпня 2021 року, ОСОБА_1 о 14-00 год. 26 серпня 2021 року порушив вимоги щодо охорони та використання території та об`єктів природо-заповідного фонду, а саме відсутні межові знаки, чим порушено вимоги до системи охоронних знаків на території Північного природоохоронного науково-дослідного відділення Рівненського природного заповідника, чим порушено ст.16 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» та розділ 3 положення затвердженого Наказом №30 від 29 березня 1994 року Міністерства охорони навколишнього середовища

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що межові знаки на момент перевірки не були встановлені, оскільки їх не було надано вчасно відповідною установою, самі вони не мають повноважень на виготовлення таких знаків. На даний момент знаки вже встановлені.

Ст.245 КУпАП, передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При оцінці доказів при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з`ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вірогідний цей доказ і як він взаємопов`язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об`єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.

Посадова особа, яка виносить постанову, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , всебічно, повно та об`єктивно дослідивши обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано перевіривши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП з наступних підстав.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за ст.91 КУпАП настає за здійснення в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.

Об`єктивна сторона виражається у вчиненні дій, що порушують правила охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Відносини, що виникають під час використання природно-заповідного фонду регулюються законами України «Про природно-заповідний фонд України», «Про охорону навколишнього природного середовища», Земельним кодексом, Водним кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

Норми ст. 91 КУпАП є бланкетними (тобто такими, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилають для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність), а, отже, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено не тільки відповідна стаття певного нормативного акта (частина, пункт), але й має бути викладено їх зміст.

Разом з цим, у протоколі про адміністративне правопорушення №012595 від 26 серпня 2021 року, містяться загальні посилання на ст. 16 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", яка, зокрема, містить у собі декілька частин, а, отже, зі змісту протоколу є незрозумілим, відповідно до якої саме з цих частин на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, покладався обов`язок вчиняти відповідні дії і чи вчинення таких дій покладається саме на дану особу.

Відсутність у протоколі змісту норми відповідного закону чи підзаконного акта, порушення вимог якої інкримінується особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавляє її можливості ефективного захисту, тобто є порушенням права на захист.

Необхідно зазначити, що стаття 91 КУпАП передбачає, що до відповідальності за даною нормою закону притягуються як громадяни, так і посадові особи. Однак, у матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт, що ОСОБА_1 є відповідальною особою за допущені порушення (суб`єктом правопорушення) та що саме безпосередньо на нього були покладені обов`язки і ознайомлено його із переліком повноважень, за невиконання яких його може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП.

При цьому слід зазначити, що згідно з положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться винятково в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення чи збирати докази.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Тому, вказані вище підстави, у своїй сукупності свідчать про те, що викладені в протоколі обставини, що ОСОБА_1 порушив вимоги щодо охорони та використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, не знайшли в судовому засіданні свого підтвердження, і нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується, а тому виходячи з принципу презумпції невинуватості, не можна встановити наявність цього елементу, а, отже, й складу самого правопорушення, передбаченого ст.91 КУпАП, неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тому суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст. 91 КУпАП не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.ст. 284,287,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст.91 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, його захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.