Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/57/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2021 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Павліченка Олександра Ілліча в інтересах ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, ідентифікаційний номер не встановлено, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.,

за участю:

захисника Павліченка О.І.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2020 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 26.11.2020 року, о 15-09 год., керуючи автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 , по вул. Панаса Михалевича в м. Кропивницькому, був зупинений працівниками поліції, які після підозри щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак, ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, захисник Павліченко О.І., подав клопотання про поновлекння пропущеного строку на оскарження постанови районного суду та апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обгрунтовуючи поважність пропущеного строку, захисник зазначає, що не залежно від дати винесення постанови - 22.12.2020 р. та дати її вручення апелянту, 24.12.2020 у будь якому випадку перебіг вказаного строку закінчується у святковий або неробочий день, а відтак скарга подається у перший робочий день - 04.01.2021 р., який слід поновити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що висновки викладені у постанові судді районного суду не невідповідають фактичним обставинам даної справи через грубе порушення норм процесуального права, що потягло поверхове вивчення і дослідження судом матеріалів справи.

Зокрема, грубо порушуючи засадничі вимоги щодо забезпечення права на захист, суд проігнорував.

Клопотання про відкладення справи, яке за добу, надійшло до суду о 08 г.48 хв. 21.12.2020р., в якому захисник, з метою забезпечення права на захист апелянта та посилаючись на стан здоров`я, просив відкласти судове засідання, призначене на 09 г.30 хв. - 22.12.2020 р., на іншу дату, не раніше 28.12.2020 р., також до вказаного клопотання була додана медична довідка від сімейного лікаря про перебування з 16.12.2020р. на амбулаторному лікуванні з приводу гіпертонічної хвороби у стадії загострення гіпертонічного кризу.

Захисник зазначає, що згідно постанови, на думку судді, який не є фахівцем в галузі медицини і лікувальної справи, тільки перебування на стаціонарному лікуванні в умовах лікарні позбавляє особу можливості з`явитись в судове засідання, а амбулаторне лікування, незалежно від діагнозу і особливостей захворювання, не є підставою для неявки до суду.

Однак, маючи достатній професійний і життєвий досвід, суддя повинен знати, що поняття «гіпертонічна хвороба» , а надто «гіпертонічний криз», в розумінні правозастосовної практики, є загальновідомими і не потребують окремого доказування.

Інша річ, якщо у судді виникли сумніви у правдивості відомостей вказаних у медичній довідці, то у нього були всі часові і владні можливості їх перевірити у будь-який законний спосіб, а не перебирати на себе функції лікаря і визначати фізичний стан хворої особи, на користь власного рішення.

До того ж, у кінцевій довідці сімейного лікаря від 28.12.2020 р., яку суд не надав можливості надати до матеріалів справи вказано, що лікування і обстеження отримано в домашніх умовах з міркувань епідеміологічної безпеки.

Крім того, у оскаржуваній постанові суддя абсолютно безпідставно вказав, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Такий висновок не грунтується на матеріалах справи, в якій відсутні будь-які відомості про повідомлення особи, що притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи у порядку визначеному ст. 277-2 КУпАП.

Таким чином, районний суд, внаслідок порушення права на захист, що потягло поверхове вивчення і дослідження судом матеріалів справи, дійшов помилкового висновку про наявність події і складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , виходячи з наступного:

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП об`єктивна сторона вказаного адмінправопорушення полягає у «керуванні транспортними засобами особами v стані алкогольного чи іншого сп`яніння...».

Отже, ключовою умовою для потреб ст.130 КУпАП є саме керування транспортними засобами.

З пояснень апелянта ОСОБА_1 вбачається, що він не тільки не заперечує, але й повністю підтверджує події, які містяться на відеозаписах, що додані до протоколу про скоєння ним адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в якості доказів, та які суд забов`язаний був ретельно дослідити.

Зі слів ОСОБА_1 , він дійсно, в межах 14 -15 г. - 26.11.2020 р., після сімейних непорозумінь, вживав алкогольні напої разом із давнім знайомим, прізвище якого не пам`ятає, біля продовольчих магазинів, на розі вулиць Авіаційної-Ленінградської- Індустріальної, куди приїхав від свого будинку № 78 по вул. П.Михалевича, розташованого поруч, у тверезому стані, автомобіль залишив з тильної сторони вказаних магазинів по вул. Індустріальній, носовою частиною в бік СШ № 3, в направленні свого будинку. Після вживання алкоголю «натщесерце» йому стало зле і він повернувся до автомобіля, в салоні якого перебував на місці водія, але їхати не міг, в цей момент до нього підійшов поліцейський у форменному одязі, який вийшов з автомобіля патрульної поліції, відчинив двері його автомобіля з боку місця водія, на якому він перебував, працівник поліції поцікавився його станом здоров`я, він відмовився від спілкування з працівником поліції, після чого останній відійшов від його автомобіля та від`їхав з вказаного місця у невідомому йому напрямку на службовому автомобілі патрульної поліції.

Одразу, після вказаних подій до його автомобіля підійшов його приятель, колега по роботі, ОСОБА_2 , який зрозумівши стан, в якому він перебував, запропонував відвезти його додому, який був поруч, що він і зробив, а загнавши автомобіль на в`їзний майданчик перед будинком ОСОБА_1 , висловив наміри загнати його в двір, з чим ОСОБА_1 не погодився, після чого ОСОБА_3 одразу пішов, оскільки поспішав у своїх справах, а також не бажав зустрічатись з дружиною ОСОБА_1 , щоб та не поклала на нього провину за нетверезий стан чоловіка. Через 1-2 хвилини до будинку ОСОБА_1 під`їхав автомобіль патрульної поліції і всі події, що зафіксовані на відеозаписах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 149704 в якості доказів, відбувались виключно на в`їздному майданчику біля будинку № 78 по вул.П.Михалевича у м.Кропивницькому, за місцем його проживання.

Отже, апелянт ОСОБА_1 заперечує факт керування автомобілем ним особисто після вживання алкоголю.

З метою перевірки, наведених вище усних пояснень апелянта ОСОБА_1 , захисником , у відповідності з положеннями ст.271 КУпАП, статтями 20 і 24 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» :

- у Кіровському районному суді м. Кіровограда здійснено ознайомлення з матеріалами справи про адмінправопорушення № 404/7606/20 з їх копіюванням, у тому числі відеозаписів, доданих Управлінням патрульної поліції до протоколу в якості доказів;

- від Управління патрульної поліції в Кіровоградській обл. отримана відповідь № 103су/41/34/01-2020 від 16.12.2020 р. на Адвокатський запит № 3/2-з від 12.12.2020 р. про надання для ознайомлення та копіювання всіх наявних матеріалів, у тому числі і відеофіксації скоєння ОСОБА_1 26.11.2020 р. адміністративних правопорушень , передбачених ч. 1 ст.126 та ч. 1 ст.130 КУпАП, за змістом якої УПП в Кіровоградській обл. до Кіровського районного суду м.Кіровограда в порядку ст.257 КУпАП направлений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП серії ДПР18 № 149704 за 26.11.2020 р. стосовно ОСОБА_1 «разом з всіма матеріалами справи в тому числі і відеозаписом який фіксувався працівниками управління під час складання вищевказаного протоколу», також до вказаної відповіді даданий диск маркований написом « ОСОБА_1 ч.1 ст.126» з відеозаписом подій під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, серії НК № 537840;

- встановлений та опитаний гр. ОСОБА_4 , на якого посилається у своїх усних поясненнях апелянт ОСОБА_1 та який підтвердив наведені вище пояснення ОСОБА_1 .

На підставі вивчення і дослідження всіх наведених вище матеріалів, у тому числі порівняльного аналізу відеоматеріалів отриманих у Кіровському районному суді м.Кіровограда по справі № 404/7606/20 та наданих Управлінням патрульної поліції в Кіровоградській обл., у їх сукупності, сторона захисту дійшла наступних висновків :

Всі письмові матеріали, на які містяться посилання в оскаржуваній постанові в якості доказів, у тому числі протокол серії ДПР18 № 149704 за 26.11.2020 р., направлення на огляд водія ТЗ ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння від 26.11.2020р., письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складались виключно за місцем проживання ОСОБА_1 , на в`їзному майданчику перед будинком АДРЕСА_1 .

На відеоматеріалах, які містяться в матеріалах справи № 404/7606/20 та згідно оскаржуваної постанови досліджені судом та які повністі тотожні відеоматеріалам, наданими на Адвокатський запит Управлінням патрульної поліції, всі зафіксовані події, у тому числі складання протоколу серії ДПР18 № 149704 за 26.11.2020 р., направлення на огляд водія ТЗ ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відбуваються виключно за місцем проживання ОСОБА_1 , на в`їзному майданчику перед будинком АДРЕСА_1 , крім відеофайлу , на якому зафіксоване спілкування ОСОБА_1 вірогідно з працівником патрульної поліції/чути тільки голос/, яке відбулось з тильної сторони продовольчих магазинів по вул. Індустріальній у м. Кропивницькому.

На жодному з досліджених відеозаписів не зафіксований факт керування особисто ОСОБА_1 транспортним засобом, без якого відсутні як подія, так і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж, на декількох фрагментах відеозаписів ОСОБА_1 , хоча і перебував у стані алкогольного сп`яніння, з самого початку заперечував факт керування ним автомобілем.

Працівники патрульної поліції фактично створювали умови, іншими словами провокували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не дотримувались, а діяли всупереч положенням п.п. б і 11 ст.31 та ст.41 ЗУ «Про національну поліцію» щодо застосування поліцейського піклування в якості превентивного заходу, починаючи з моменту виявлення стану ОСОБА_1 під час первинного спілкуванні з ним, який перебував у власному автомобілі, що не рухався, на місці водія, дійсно у нетверезому стані, по вул. Індустріальній, з тильної сторони продовольчих магазинів / відеофайл /, але вважаючи, що автомобілем керує саме ОСОБА_1 , який дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, допустили його переміщення з вказаного місця до місця його проживання, будинку АДРЕСА_1 , і тільки там почали документувати відносно нього адміністративні правопорушення, передбаченні ч.1 ст.126 та ч.1 ст.130 КУпАП.

На жаль, наведені обставини залишились поза увагою оскаржуваної постанови, яка, внаслідок невідповідності фактичним обставинам справи через грубе порушення норм процесуального права, що потягло поверхове вивчення і дослідження судом матеріалів справи. Є незаконною та підлягає скасуванню, а справа закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника Павліченка О.І., Злуніцина І.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Щодо клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги то воно є передчасним, оскільки закінчення строку на оскарження постанови припав на неробочий день, а апеляційна скарга подана у наступний за ним робочий день, отже строк на оскарження постанови дотриманий.

Згідно вимог ст. 268 КУПАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказаних вимог закону районний суд під час розгляду справи про адміністративне порушення стосовно ОСОБА_1 недотримався, чим грубо порушив право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, реалізувати права передбачені ст. 268 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2020 від захисника Павліченка О.І. до Кіровського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання про відкладення справи, до якого додана медична довідка щодо перебування на лікуванні з приводу гіпертонічної хвороби у стадії загострення гіпертонічного кризу.

Таким чином, за наявності обґрунтованого клопотання захисника, суддя районного суду посилаючись на положення ст.268 КУпАП, безпідставно відмовив у задоволенні вказаного клопотання, що призвело до грубого порушення норм процесуального права, та як наслідок поверхове вивчення і дослідження матеріалів справи та невідповідність висновків фактичним обставинам справи.

Порушення районним судом положень ст. 268 КУпАП та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу ОСОБА_1 до правосуддя є безпосередньою підставою для скасування даної постанови.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особою, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати, як адміністративне правопорушення.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 КУпАП - спеціальний. Тобто, відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Необхідною умовою для застосування до порушників адміністративної відповідальності, передбаченої зокрема ч.1 ст. 130 КУпАП, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Як убачається з матеріалів справи, працівниками патрульної поліції 26.11.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №149704, згідно якого, 26.11.2020 року, о 15-09 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 , по вул. Панаса Михалевича в м. Кропивницькому, був зупинений працівниками поліції, які після підозри щодо перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У підтвердження викладених у протоколі обставин, працівниками поліції долучено до матеріалів справи письмові поясненя свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Також, долучений відеозапис з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора патрульного автомобіля.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , доданими до матеріалів справи, убачається, що вони 26.11.2020 приблизно о 15. год. 20 хв. були присутніми під час того, як ОСОБА_1 у їх присутності відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «драгер». Також, відмовився від проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до пояснень ОСОБА_8 (дружина ОСОБА_1 ), які містяться в матеріалах справи убачається, що вона 26.11.2020 близько 15.год. 20 хв. вийшла з подвір`я на вулицю де її чоловік спілкувався з поліцейськими. На вимогу поліцейських надати документи ОСОБА_1 відмовися, чіплявся за формений одяг поліцейських, відмовився виходити з автомобіля.

З долученого відеозапису, який міститься на диску, убачається спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, відмова останнього від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, складання протоколу про адміністративну відповідальність.

Як пояснив апеляційному суду ОСОБА_1 , він 26.11.2020 дійсно вживав алкогольні напої, проте, будучи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем не керував. Близько 14.30 години, він вживав алкогольні напої разом із давнім знайомим, біля продовольчих магазинів, на розі вулиць Авіаційної Ленінградської - Індустріальної, куди приїхав від свого будинку АДРЕСА_1 , розташованого поруч, у тверезому стані. Автомобіль залишив з тильної сторони вказаних магазинів по вул. Індустріальній, носовою частиною в бік СШ № 3, в направленні свого будинку. Після вживання алкоголю йому стало зле і він повернувся до автомобіля, в салоні якого перебував на місці водія, але їхати не міг. В цей момент до нього підійшов поліцейський та відчинив двері його автомобіля з боку місця водія, на якому він перебував. Поліцейський поцікавився його станом здоров`я, однак він відмовився від спілкування з працівником поліції, після чого останній відійшов від його автомобіля та від`їхав з вказаного місця у невідомому йому напрямку на службовому автомобілі патрульної поліції. Після вказаних подій до його автомобіля підійшов його колега по роботі, ОСОБА_2 , який відвів його додому, та припаркував автомобіль на в`їзному майданчику перед будинком. Після чого ОСОБА_3 одразу пішов, оскільки поспішав у своїх справах. Через 1-2 хвилини до будинку під`їхав автомобіль патрульної поліції і всі події, складання протоколу та інше, відбувалося біля його будинку.

З письмових пояснень ОСОБА_4 , долучених захисником до апеляційної скарги встановлено, що він 26.11.2020 близько 15.00 год. йшов по вул. Ленінградській у м. Кропивницькому. За магазином «Файно Маркет» побачив автомобіль ОСОБА_1 , який стояв. З боку дверей водія він побачив поліцейського, який розмовляв з ОСОБА_1 . Через деякий час поліцейський відійшов від автомобіля ОСОБА_10 сів в патрульний автомобіль та поїхав. Він підійшов до ОСОБА_1 та запитав, що сталося. ОСОБА_1 йому повідомив, що вживав алкогольні напої та не може самостійно дістатися до дому. Він знаючи де неподалік проживає останній, відвіз його додому та залишив автомобіль біля воріт подвір`я та пішов у власних справх, оскільки поспішав. Що відбувалося потім він не знає, однак потім зі слів ОСОБА_1 дізнався, що під`їхали працівники поліції та склали відносно нього протоколи.

Аналізуючи докази у справі встановлено, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки не ґрунтується на належних доказах.

Так, уповноваженими особами не надано об`єктивних даних, які б беззаперечно підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зібрані у справі докази вказують на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку. Проте, доказів останнім керування транспортним засобом, матеріали справи не містять. Таким чином, у ОСОБА_1 не виникало обов`язку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, у зв`язку з чим, висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є помилковим.

За таких обставин, за результатами апеляційного розгляду суд вважає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові суду дані про те, що ОСОБА_1 за обставин, зазначених у цих процесуальних документах, керував транспортним засобом, тобто виконував функцію водія, та, як водій у порушення п. 2.5 ПДР України відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, не підтверджуються належними та допустимими доказами у справі.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Встановлені під час апеляційного розгляду обставини, дають підстави вважати обґрунтованими доводи апеляційної скарги, а тому постанова районного суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Павліченка Олександра Ілліча задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 грудня 2020 року, стосовно ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП скасувати та провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко