Провадження № 33/824/4212/2021 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 жовтня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Савченка С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 28 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,-

в с т а н о в и в:

Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 28 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн. Стягнуто ізОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Відповідно до вказаної постанови 27 червня 2021 року о 15 годині 35 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford» реєстраційний номер НОМЕР_1 на вул.Урлівській 1/44 у м.Києві, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», рєстраційний номер НОМЕР_2 , який зупинився, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, та вчинив адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.

На постанову Дарницького районного суду м.Києва від 28 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на незаконність та необгрунтованість постанови.

Скарга мотивована тим, що суд проігнорував його доводи і заперечення та приняв на віру пояснення іншого учасника ДТП. Суд безпідставно відмовив у призначенні технічної експертизи, що свідчить про упереджене ставлення суду до розгляду справи. Суд не врахував, що авто іншого учасника ДТП, який виїхав перед ним із-за евакуатора і різко загальмував, перебувало в нерухомому стані близько 1-1,5 секунди, а саме гальмування не могло врятувати ситуацію, бо він сам не встиг загальмувати. Суд прийшов до помилкового висновку, що він мав можливість уникнути зіткнення шляхом дотримання безпечного

- 2 -

інтервалу, бо таке суперечить схемі ДТП, згідно якої автомобіль «Toyota» знаходився на смузі зустрічного руху, а у нього можливість маневру була обмежена. Вважає, що поліцейські звинуватили його у порушенні ПДР з огляду на наявність у нього КАСКО. Посилається, що він не порушував п.13.3 ПДР, бо не виконував обгін чи випередження, або об`їзд чи роз`їзд. Вважає, що причиною ДТП стало недотримання іншим учасником ДТП п.11.4 ПДР, який виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, а також недотримання п.п.12.3 та 2.3 «б» ПДР.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задоволити та скасувати оскаржувану постанову суду як незаконну.

Потерпілий ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судової постанови та відсутність підстав для її скасування.

Вислухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`ктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Згідно з п.13.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 27 червня 2021 року о 15 годині 35 хв., керуючи транспортним засобом «Ford» на вул.Урлівській 1/44 у м.Києві, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», рєстраційний номер НОМЕР_2 , який зупинився, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку про порушення ОСОБА_1 п.13.3 Правил дорожнього руху України, що потягло пошкодження транспортних засобів, а відтак у його діях містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного

- 3 -

правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 208063 від 27 червня 2021 року, відповідно до якого 27 червня 2021 року о 15 годині 35 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford»реєстраційний номер НОМЕР_1 на вул.Урлівській 1/44 у м.Києві, при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», рєстраційний номер НОМЕР_2 , який зупинився, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження;

- схемою дорожньо-транспортної пригоди із зазначенням місця розташування автомобілів «Ford» і «Toyota»після зіткнення та переліком видимих пошкоджень транспортних засобів;

- письмовими поясненнями учасника ДТП потерпілого ОСОБА_2 , який пояснив, що він керував автомобілем «Toyota» на вул.Урлівській у м.Києві, при об`їзді евакуатора він побачив як йому назустріч рухається автомобіль «Ford». Він зупинився щоб його пропустити, однак водій автомобіля «Ford» відволікся і допустив зіткнення в ліве крило.

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , яка перебувала в автомобілі «Toyota» і яка показала. що їхала до церкви по вул.Урлівській де дорогу перегородив евакуатор. Водій таксі пригальмував та зупинився навпроти евакуатора, який намагався виїхати. В цей час в машину в`їхав автомобіль «Ford»;

- письмовими показами свідка ОСОБА_4 , який підтвердив їх в судовому засіданні в суді першої інстанції і який показав, що 27 червня 2021 року він перебував на тротуарі по вул.Урлівській та дивився, як евакуатор відвантажував запаркований автомобіль. В цей час по смузі, де перебував евакуатор, рухався автомобіль «Toyota». Оскільки його руху заважав евакуатор, він намагався об`їхати цей евакуатор по смузі зустрічного руху, але зупинився, оскільки йому назустріч рухався автомобіль «Ford». Через декілька секунд після зупинки автомобіля «Тойота» в нього в`їхав автомобіль «Ford».

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані належно оформлені матеріали, передбачені розділом ІХ «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КупАП»

- 4 -

Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року.

Протокол підписаний особою, яка його склала, безпосередньо ОСОБА_1 , якому у встановленому законом порядку роз'яснено його права, передбачені ст.268 КупАП і який не вказав у протоколі про свою незгоду із складанням у відношенні нього протоколу.

Також протокол підписаний свідками ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, грунтується на наявних у провадженні доказах.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд проігнорував його аргументи і заперечення та приняв на віру пояснення іншого учасника ДТП необгрунтовані.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що судом у повному обсязі досліджено усі докази по справі, в тому числі як пояснення учасиків ДТП, так і свідків, і їм дана оцінка у тексті постанови, з якою апеляційний суд погоджується. Незгода ОСОБА_1 з наведеною в оскаржуваній постанові оцінкою доказів не свідчить про її відсутність чи ігнорування.

Відхиляючи дані аргументи апеляційний суд враховує, що суд в повній мірі врахував та дав оцінку наведеним ОСОБА_1 аргументам щодо механізму ДТП та його невинуватості у порушенні ПДР, зазначивши про це у постанові.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно відмовив у призначенні технічної експертизи, що свідчить про упереджене ставлення суду до розгляду справи необгрунтовані.

По-перше, призначення експертизи необхідне у випадку, якщо це потребує спеціальних знань, чого в даному випадку не встановлено. З`ясовано і це не заперечується учасиками ДТП, що ОСОБА_1 допустив зіткнення із автомобілем «Ford», який стояв. Отже, наяність спеціальних знань для оцінки відповідності дій водіїв Правилам дорожнього руху в даній дорожній ситуації не потребується.

По-друге, ОСОБА_1 не надав до суду першої інстанції доказів про неможливість отримання ним самим відповідного висновку експерта за необхідності.

По-третє, упереджене ставлення суду до розгляду справи не встановлено.

Посилання апелянта на те, що поліцейські звинуватили його у порушенні ПДР з огляду на наявність у нього КАСКО є бездоказовими і грунтуються на особистих уявленнях ОСОБА_1 .

Аргументи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не порушував п.13.3 ПДР, бо не виконував обгін чи випередження, або об`їзд чи роз`їзд необгрунтовані.

Як вище вказувалося, згідно з п.13.3 Правил дорожнього руху під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Дана норма ПДР врегульовує необхідність дотримання водіями транспортних засобів безпечного інтервалу в тому під час зустрічного роз`їзду, що мало місце в даному випадку при ДТП, бо автомобілі «Toyota» і «Ford» рухалися назустріч один одному, а відтак має місце зустрічний роз`їзд.

Доводи апеляційної скраги про те, що причиною ДТП стало недотримання іншим учасником ДТП п.11.4 ПДР, який виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, а також недотримання іншим учасником п.п.12.3 та 2.3 «б» ПДР не спростовують висновків

- 5 -

судді першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ПДР.

Відхиляючи дані доводи, апеляційний суд враховує, що імовірне встановлення порушень з боку іншого учасника ДТП, не виключає та не спростовує висновків суду про порушення ОСОБА_1 ПДР, що потягло зіткнення і пошкодження транспортних засобів.

Це ж стосується посилань скаржника на те, що суд не врахував, що авто іншого учасника ДТП, який виїхав перед ним із-за евакуатора і різко загальмував, перебувало в нерухомому стані близько 1-1,5 секунди, а саме гальмування не могло врятувати ситуацію, бо він не встиг загальмувати, а відтак він не мав можливості уникнути зіткнення шляхом дотримання безпечного інтервалу, бо автомобіль «Toyota» знаходився на смузі зустрічного руху, а у нього можливість маневру була обмежена апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані.

Апеляційний суд не вправі давати оцінку діям іншого учасника ДТП щодо порушення ним ПДР за відсутності відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи апеляційну скаргу, апеляційний суд відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людинизастосовує при розгляді даної справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свободкожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Апеляційний суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року; доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП доводиться сукупністю ознак та неспростовних презумпцій, які наведені вище, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які доводять факт вчинення правопорушення і не викликають у суду сумнівів.

Всі вказані докази одержані законним шляхом.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів апеляційний суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак правопорушення, передбаченого, передбаченого ст.124 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип,

- 6 -

пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з наведенням обгрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Обраний суддею вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, постанова Дарницького районного суду м.Києва від 28 серпня 2021 року є законною та обгрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м.Києва від 28 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень в дохід держави - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.І.Савченко