П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2021 Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в місті Біла Церква управління патрульної поліції у Київській області департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в ПП «АЗБЕТ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

20.11.2020 о 12 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки IVECO EUROCARGO, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час руху на а/д М-05 Київ-Одеса 89 км не був уваджий, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом FIAT DOBLO, державний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, внаслідок порушення вимог п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

На даний час суд не має можливості сповіщати про дату, час та місце судового розгляду справи засобами поштової кореспонденції через незалежні від суду обставини, а саме в зв`язку з відсутністю належного фінансування суду та, як наслідок, відсутністю поштових марок. Відомості про інші засоби зв`язку із особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, у суду відсутні.

Суддя звертає увагу, що учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, тобто дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Суддя, виходячи з норм статтей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності. ЇЇ неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, на теперішній час на офіційному сайті «Судова влада України» у режимі онлайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду.

Враховуючи норми ст. 268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою дотримання строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за наявними в ній доказами.

При цьому, суддя зазначає, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, не позбавлена права та можливості оскаржити постанову судді у справі про адміністративне правопорушення в апеляційному порядку, що забезпечує її право на доступ до правосуддя та дотримання принципу змагальності сторін.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.3б, 12.1, 13.1, Правил дорожнього руху матеріалами адміністративної справи, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №313078 від 20.11.2020, який ОСОБА_1 засвідчив власним підписом у протоколі, таким чином був ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення та оповіщений про те, що справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно останнього буде передано для розгляду до суду, схемою місця ДТП, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Суддя, розглянувши протокол та додані до нього документи, вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим завдано матеріальні збитки.

Призначаючи стягнення враховуються дані про особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, обставини його скоєння, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Суддя вважає, що ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Крім цього, згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір в провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні від 13.03.2012 N 6-рп/2012 Конституційний Суд України підкреслив: «... У своїх рішеннях вже висловлював позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів: закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом» (абзац третій пункту 5 Рішення).

Отже, до події, факту, суд, застосовує той закон під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України зазначив, що принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є також гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи в громадян упевненість у тому, що їхнє нинішнє становище не буде погіршено прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Таким чином, з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню сума судового збору в розмірі, що діяв на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 40-1, 221, 276, 283, 284, 294 КУпАП та відповідно до ст. 124 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420, 40 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяО. В. Ларіна