ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1635/21 Справа № 174/436/21 Суддя у 1-й інстанції - Ілюшик І. А. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в АТ ОГХКВГМК, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ст. 122-4 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривень 00 копійок.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №020062 від 04.07.2021 року, 04.07.2021 р. о 20.40 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем FORD SCORPIO д/з НОМЕР_1 по вул. Промислова, 2 при виїзді з прилеглої території м.Вільногірськ Дніпропетровській області не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 21063 д/з НОМЕР_2 , який рухався по вул. Промисловій та скоїв зіткнення, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальним збитком, чим порушив вимоги п. 10.2 ПДР України.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2021 року в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та постановити нову, якою закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що вищезазначена постанова суду першої інстанції частково ухвалена з порушеннями норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Звертає увагу на те, що з відеозапису не вбачається беззаперечно та однозначно, що автомобіль Ford Scorpio д.з. НОМЕР_1 під його керуванням виїхав з прилеглої території на проїжджу частину автомобільної дороги по вул. Промислова.

Вказує на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги покази свідків, посилаючись на те, що це їх суб`єктивне сприйняття обставин ДТП, оскільки вони перебували безпосередньо в автомобілі «Форд», яким він керував.

Вважає вказаний висновок суду не обґрунтованим, та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки із зазначених свідків, тільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходилися з ним в автомобілі під час настання ДТП, а свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в його автомобілі не знаходилися, а були працівниками філії «Вільногірський ГМК» AT «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», які в той час чекали автобус разом зі своєю робочою зміною біля будівлі № 2 по вул. Промислова (рудоуправління), і бачили момент зіткнення не з салону автомобіля, а зі сторони.

Існують обґрунтовані сумніви, що зіткнення автомобілів відбулося на проїжджої частині дорогі, і він тім самим порушив вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху України.

Посилається на те, що усі сумніви щодо винуватості особи повинні тлумачитися на її користь, однак суд першої інстанції розтлумачив їх навпаки на користь обвинувачення його у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Висновок суду першої інстанції в частині відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП в апеляційній скарзі не оскаржується, тому в цій частині обставини, зазначені в постанові суду першої інстанції не розглядаються.

Ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 10.2 Правил дорожнього руху України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Однак, в порушення вищезазначених вимог закону, суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки викладені в постанові висновки суду об`єктивно не підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Апеляційним переглядом встановлено, що 04.07.2021 р. о 20.40 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем FORD SCORPIO д/з НОМЕР_1 по вул. Промислова, 2 при виїзді з прилеглої території м.Вільногірськ Дніпропетровській області не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 21063 д/з НОМЕР_2 , який рухався по вул. Промисловій та скоїв зіткнення, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальним збитком, чим порушив вимоги п. 10.2 ПДР України.

Так, при винесенні оскаржуваного рішення, як на підставу для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд посилався на матеріали справи в їх сукупності.

Апеляційний суд вважає, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали не доводять вину ОСОБА_1 у порушенні п.п. 10.2 Правил дорожнього руху України з наступних підстав.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_2 пояснив, що він був пасажиром автомобіля FORD 04.07.2021 року, за кермом був ОСОБА_1 , вони виїжджали з управління рудника (прилегла територія), навіть не виїхали на головну дорогу. Автомобіль ВАЗ їхав на великій швидкості, стався удар, білий ВАЗ не зупинився. Свідок викликав поліцію, оскільки про це попросив ОСОБА_1 . Потім ОСОБА_1 та його син вийшли із автомобіля, оглянули його, сіли в автомобіль, розвернулися і поїхали за білим автомобілем. Догнали білий автомобіль та змусили його зупинитися через кілометр або півтора від місця пригоди. Потім чекали поліцію і тільки потім повернулися на місце ДТП. В протоколі він розписувався у відділенні поліції. Допомагав робіти вимірювання на дорозі, однак схему ДТП йому не показали.

Свідок ОСОБА_6 надав аналогічні пояснення, зауважив, що автомобіль FORD стояв як раз на межі дороги, стояв під кутом до головної дороги, удар прийшовся на ліву сторону. Підтвердили, що автомобіль ВАЗ після удару не зупинився, продовжив рух і його довелося наздоганяти.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 надали пояснення щодо обставин ДТП, пояснили, що автомобіль FORD не виїхав на дорогу, вони виїжджали із управління рудника, автомобіль FORD ще не виїхав на дорогу, по вул. Промисловій їхав автомобіль ВАЗ, який вдарив автомобіль FORD і не зупинився. Вони його наздогнали, викликали поліцію, повернулися на місце ДТП вже разом із поліцією. Свідок ОСОБА_3 пояснив, що допомагав співробітнику поліції робити заміри, однак схему ДТП не бачив.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що 04.07.2021 року близько 20.00-21.00 проїжджав по вул. Промисловій в м. Вільногірську, його обігнав білий автомобіль ВАЗ 21063, на дорозі була яма і щоб її об`їхати потрібно взяти різко вліво. ОСОБА_7 побачив автомобіль FORD, який стояв приблизно на межі дороги, автомобіль ВАЗ 21063 на великій швидкості їхав. Потім його занесло, але не зупиняючись він поїхав далі.

Свідок ОСОБА_8 бачив обставини зіткнення автомобілів, коли також був учасником дорожнього руху, оскільки він керував автомобілем якій рухався по автомобільній дороги по вул. Промислова, і саме його автомобіль був обігнаний автомобілем ВАЗ 21063 д.з. НОМЕР_2 , якій після цього допустив зіткнення з автомобілем під моїм керуванням. Цей свідок в суді показав, що автомобіль ВАЗ 21063 д.з. НОМЕР_2 , почав - коли об`їжджав яму на дорозі, гальмувати, внаслідок чого його кинуло лівою задній частиною на автомобіль ОСОБА_1 , який зупинився біля проїжджої частини.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим рішення суду першої інстанції про неврахування пояснення вищевказаних свідків, оскільки із зазначених свідків, тільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходилися в автомобілі під час настання ДТП, а свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були працівниками філії «Вільногірський ГМК» AT «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», які в той час чекали автобус разом зі своєю робочою зміною біля будівлі № 2 по вул. Промислова (рудоуправління), і бачили момент зіткнення не з салону автомобіля, а з вулиці.

Більш того, з відеозапису вбачається, як автомобіль FORD SCORPIO д/з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 не виїхав з прилеглої території на головну, натомість задні стоп сигнали були ввімкнені, що в даному випадку свідчить про те, що водій ОСОБА_1 виконав всі необхідні дії для виконання п.п. 10.2 ПДР України.

Водій ОСОБА_1 об`єктивно не міг розраховувати на те, що водій іншого транспортного засобу буде об`їжджати яму з виїздом на зустрічну смугу.

Звертається увага на те, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції формально підійшов до вирішення даної справи про адміністративне правопорушення та безпідставно прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні даного правопорушення не доведена.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2021 року скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко