Справа № 163/815/21 Провадження №33/802/760/21 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія: ст.483 МК УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

з участю

представника митниці Пікалюка М.С.,

захисника Андріяш Н.В.,

розглянувши апеляційну скаргу начальника митниці на постанову Любомльського районного суду від 07 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 0107/20500/21 щодо ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.483 МК України закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вилучені за цим протоколом і заявлені в декларації № UA100500/2021/441400 як "вироби теслярські з деревини, арт. 20-20-07, дерев`яний паркан в комплекті 7 комплектів, кількість в метрах квадратний 300 кв. м", "вироби теслярські з деревини, артикул 20-20-03, набір дерев`яної обшивки для стін сауни 3 комплекти, кількість в метрах квадратний 170 кв. м" повернуто ФОП ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Оригінали товарно-супровідних документів, що містяться в матеріалах справи, повернуто ФОП ОСОБА_1 , залишивши їх копії.

Згідно з протоколом № 0107/20500/21 ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, при таких обставинах.

27 лютого 2021 року в зону митного контролю митного поста "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби на виїзд з України в Республіки Польща прибув вантажний транспортний засіб з номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , належний як перевізнику ФОП ОСОБА_2 .

Водій транспортного засобу ОСОБА_3 до митного контролю подав CMR серії А № 0056650, інвойс № 5 з пакувальним листом разом із митною декларацією типу ЕК10АА № UA100500/2021/441400.

Згідно із цими товарно-супровідними документами в транспортному засобі переміщувався товар відправника ФОП ОСОБА_1 :

7 комплектів дерев`яного паркану площею 300 м2;

3 комплекти дерев`яної обшивки для стін сауни площею 170 м2;

дерев`яні підвіконня довжиною 66 погонних метрів та площею 40 м2;

6 штук дверей до сауни з липи;

1 набір банних дерев`яних приналежностей до сауни (3 дерев`яні відра, 3 дерев`яні ковші).

В результаті здійснення митних формальностей встановлено, що заявлені 7 комплектів дерев`яного паркану слід класифікувати як обрізні дубові бруси розміром 40-300*65-300*2000-4000 мм в кількості 346 штук об`ємом 12,777 м3 та необрізні дубові дошки розміром 32-50*150-250*3000 мм в кількості 178 штук об`ємом 4,411 м3; набір дерев`яної обшивки для стін сауни слід класифікувати як липові необрізні пиломатеріали (дошки) розміром 26*200-260*3000 в кількості 200 штук об`ємом 3,588 м3 та дерев`яні бруски із заокругленими ребрами із липи розміром 25*80*1600-2000 мм в загальній кількості 280 штук об`ємом 1,176 м3.

Загальна вартість неправильно класифікованого товару становить 301 166,84 гривні і його переміщення через митний кордон допускається за наявності сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

З врахуванням положень п.п.7, 43 ст.4, ч.2 ст.459 МК України дії ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України як спрямовані на переміщення як обрізних дубових брусів розміром 40-300*65-300*2000-4000 мм в кількості 346 штук об`ємом 12,777 м3, необрізних дубових дошок розміром 32-50*150-250*3000 мм в кількості 178 штук об`ємом 4,411 м3; липових необрізних пиломатеріалів (дошок) розміром 26*200-260*3000 в кількості 200 штук об`ємом 3,588 м3, дерев`яних брусків із заокругленими ребрами із липи розміром 25*80*1600-2000 мм в загальній кількості 280 штук об`ємом 1,176 м3 загальною вартістю 301 166,84 гривні з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу документів, що в частині цих товарів містили неправдиві відомості про їх найменування.

Не погодившись із таким судовим рішенням, начальник Волинської митниці подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у порушенні митних правил за ч.1 ст.483 МК України, накласти на нього стягнення в межах санкції цієї норми Закону.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який апеляційну скаргу підтримав, захисника, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КпАП України провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статті 245, 252 КпАП України регламентують, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В силу положень ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 487 МК України визначено, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 ст.483 МК України встановлена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, в тому числі, з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів та їх кількості.

Відповідно до ст.10 КпАП України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, з огляду на формулювання в диспозиції ч.1 ст.483 МК України "спрямованості" дій винної особи як ознаки вини таке порушення митних правил вчиняється лише з прямим умислом.

Разом з тим належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які свідчили б про наявність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення даного правопорушення митними органами не доведено та у суді не здобуто.

Так, згідно чинного законодавства України вивізне чи інше мито відповідно до глави 42 МК України щодо переміщуваних пиломатеріалів не встановлено.

Нетарифне регулювання ЗЕД включає в себе відповідно до ст.197 МК України обмеження чи заборони щодо переміщення товарів через митний кордон.

Ні Митний кодекс України, ні постанова КМ України від 28 грудня 2020 року № 1329 не містять заборони чи обмеження (ліцензування, квотування) експорту товарів, вилучених в даній справі як предмети порушення митних правил.

Натомість Законом України "Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів" встановлено певні умови для експорту пиломатеріалів.

Так відповідно до ст.3 вказаного Закону реалізація за межі митної території України в митному режимі експорту суб`єктами підприємницької діяльності лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, крім передбачених статтями 2 та 2-1 цього Закону, допускається за наявності сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

Як вбачається з наданих стороною захисту укладених ФОП ОСОБА_1 з ФОП ОСОБА_4 договору поставки, з ФОП ОСОБА_5 договору купівлі-продажу, а також накладних, фактур, товарно-транспортних накладних при перевезенні деревини, останні давали достатні підстави для звернення ОСОБА_1 до уповноваженого органу за видачею передбаченого наведеними нормами сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

Враховуючи зазначене місцевий суд прийшов до підставного висновку про наявність у ОСОБА_1 законних підстав для експорту пиломатеріалів.

Крім того в протоколі про порушення митних правил під сумнів вага, походження та вартість товарів не ставилась.

Що стосується, визначення товару за УКТ ЗЕД, то відповідно до п.5.г ч.8 ст.257 МК України визначення товару за УКТ ЗЕД покладається на декларанта при оформленні митної декларації.

Разом з тим відповідно до ч.ч.2, 4 ст.69 МК України митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Згідно з ч.8 ст.69 МК України висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Частиною 7 ст.69 МК України встановлено, що рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Однак в протоколі про порушення митних правил вказано про інші, ніж заявлено в митній декларації № UA100500/2021/441400, коди товару за УКТ ЗЕД, хоча класифікаційне рішення митного органу про визначення коду в порядку ст.69 МК України в матеріалах справи відсутнє.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи зазначені вимоги закону та фактичні обставини справи, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що ОСОБА_1 не було вчинено порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, а тому правильно закрив провадження у справі.

Окрім того, суд зазначає, що представник митниці у поданій апеляційній скарзі не навів жодного факту неправильного встановлення судом фактичних обставин справи або невірного застосування норм права до таких обставин, а лише обмежився констатацією факту, викладеному у протоколі про порушення митних правил.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 284, 294 КпАП України, ст.528 МК України,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу начальника митниці залишити без задоволення

Постанову судді Любомльського районного суду від 07 жовтня 2021 року в даній справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук