Справа № 466/1042/21 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 33/811/718/21 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 27 квітня 2021 року,

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200,0 гривень (десять тисяч двісті гривень) в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 03 лютого 2021 року о 02:05 год. в м. Львові на вул. Мазепи, 21 керував транспортним засобом Land Rover Range Rover н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці його зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова не містить доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, викладені в ній висновки суперечать фактичним обставинам справи. Зазначає, що огляд на стан сп`яніння поліцейськими проведено з порушенням інструкції та ст. 266 КУпАП. Також апелянт вважає, що із долученого відеозапису не можна стверджувати про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, крім того, відеозапис не є безперевним. Акцентує увагу на те, що суд першої інстанції в порушення вимог закону розглянув справу у його відсутності, хоча він подав клопотання про відкладення.

Просить скасувати оскаржувану постанову, та провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку що така підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Проте, місцевим судом не в повній мірі виконано зазначені вимоги закону.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, судове засідання було призначене на 27 квітня 2021 року.

В цей же день правопорушником ОСОБА_1 до суду першої інстанції було подано клопотання про відкладеня судового розгляду у зв`язку із його перебуванням на стаціонарному лікуванні в КНП ЛОРП «Львівська обласна клінічна лікарня», що підтверджувалося доданою до клопотання випискою з історії хвороби №7531 від 27 квітня 2021 року, крім того, правопорушник у клопотанні зазначив про те, що необхідність відкладення розгляду справи також пов`язана з потребою у реалізації права на правову допомогу, для чого йому необхідний час для пошуку адвоката.

Однак, цього ж дня постановою Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

В суді апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи витяг з історії хвороби стаціонарного хворого №7531 КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня», відповідно до якої ОСОБА_1 перебував на лікуванні у проктологічному відділенні з 27 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року.

За таких обставин ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тощо.

Відтак, на думку суду апеляційного суду, вищенаведене є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня 2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Разом з тим, згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

За диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №105863 від 03 лютого 2021 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; відеозаписом з нагрудних камер відеоспостереження; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується апеляційний суд.

Підстави, які б давали можливість вважати їх сумнівними та неправдивими, відсутні.

Так, відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, мало місце 03 лютого 2021 року, тобто на момент розгляду справи в апеляційному суді пройшло більше трьох місяців з часу вчинення такого.

Таким чином, оскільки на момент розгляду справи апеляційним судом закінчилися передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, то згадана справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 7 ч.1 ст. 247 та ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 27 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200,0 гривень (десять тисяч двісті гривень) в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.