Справа № 203/4218/20
Провадження № 3/0203/131/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Дніпро

Суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Вусик Є.О. у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює ФОП « ОСОБА_1 », мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

14 листопада 2020 року о 10.45 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 10, кафе «Французька випічка», громадянка ОСОБА_1 , будучи ФОП « ОСОБА_2 », здійснювала приймання відвідувачів суб`єктом господарювання, який проводить послуги громадського харчування, чим порушила вимоги п.п. 1 п. 15 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року зі змінами, за що передбачена відповідальність ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не надала, заяв про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Раніше представник ОСОБА_1 адвокат Ковальчук В.І. надав суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Також, вказав, що оскільки станом на дату прийняття Кабінетом Міністрів України постанови №641, воєнного та надзвичайного стану в України введено не було, тому будь-які обмеження прав і свобод громадян є неконституційними.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

В ст. 1 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS - CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року, встановлено карантин, який було продовжено згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року N 392, від 22 липня 2020 року N 641, від 9 грудня 2020 року N 1236. Карантин на даний час не скасовано.

Щодо доводів адвоката Ковальчука В.І. з приводу неконституційності встановлених Кабінетом Міністрів України обмежень прав і свобод громадян, у зв`язку з введенням по всій території України карантину, суд зазначає, що відноситься до них критично з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 147 Конституції України, Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність Конституції України законів України та у передбачених цією Конституцією випадках інших актів, здійснює офіційне тлумачення Конституції України, а також інші повноваження відповідно до цієї Конституції.

Статтею 150 Конституції України визначено, що до повноважень Конституційного Суду України належить: вирішення питань про відповідність Конституції України (конституційність): законів та інших правових актів Верховної Ради України; актів Президента України; актів Кабінету Міністрів України; правових актів Верховної Ради Автономної Республіки Крим; офіційне тлумачення Конституції України; здійснення інших повноважень, передбачених Конституцією України.

На сьогоднішній день відсутнє рішення Конституційного суду України, яким було б визнано постанову КМУ № 641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з приводу запровадження на території України карантину та встановлення карантинних обмежень такою, що не відповідає Конституції України.

Таким чином, як Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб», так і постанова Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року на час вчинення правопорушення не визнані Конституційним Судом України неконституційними, а відповідно є чинними.

Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем. Проводить господарську діяльність, зокрема виробництво готової їжі та страв, роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

14 листопада 2020 року заклад «Французька випічка» за вказаною адресою працював у звичайному режимі та ОСОБА_1 здійснювала прийом відвідувачів, що підтверджено письмовими поясненнями самої ОСОБА_1 , які вона надала під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення (а.с.2).

Також, вказані обставини підтверджені письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , який безпосередньо відвідував заклад громадського харчування ФОП « ОСОБА_1 », в якому здійснив замовлення та залишився відпочивати в ньому (а.с.3).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 004924 від 14 листопада 2020, зазначено, що ОСОБА_1 порушила п.п. 1 п. 15 Постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року.

Відповідно до положень ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому, під формулюванням порушення розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

Відповідно до п.п. 1 п. 15 вказаної постанови Кабінету Міністрів України від (в редакції станом на дату вчинення правопорушення), визначено, що додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Разом з цим, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 пункт 15 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 втратив чинність.

Зі змісту наданих на дослідження матеріалів справи та аналізу вищевказаних положень, зокрема аналізу динаміки внесення змін до постанови КМУ від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», необхідним є застосування положень ст. 8 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

На підставі вищезазначеного, доводи адвоката Ковальчука В.І. з приводу закриття провадження по справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП є слушними.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Отже, провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення інкримінований ОСОБА_1 пункт постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 втратив законну силу.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП, закрити у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлював адміністративну відповідальність.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.О.Вусик