ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , працює техпрацівником ТзОВ ВТП «Фенікс»;

за ч.1ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо створення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх чотирьох млолітніх дітей (в будинку брудно, брудний одяг, антисанітарія).

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 свою вину у скоєному визнала повністю, пояснила, в міру своїх можливостей вживає заходів для забезпечення належного рівня проживання дітей, щиро розкаялась. Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ№734321 від 24.09.2021 року, іншими матеріалами справи.

Оскільки постановою Володимир-Волинського міського суду від 21.04.2021 року, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП закрито, дії останньої слід кваліфікувати за ч.1 ст.184 КУпАП, як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання неповнолітніх дітей.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 184 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.6 Сімейного кодексу України та ч.1 ст.32 Цивільного кодексу України, малолітньою вважається дитина у віці до чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного Кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП проявляється у ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, беручи до уваги обставини вчинення адміністративного правопорушення, особу порушниці, приходжу до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 245, 268, 283, 285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та оголосити їй усне зауваження.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення та набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко