Провадження № 33/824/689/2021 Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 20-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона 10.06.2020 близько 20 год. 00 хв. за місцем свого проживання вчинила відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , насильство фізичного характеру, а саме: вдарила рукою по голові.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що суддею не звернуто уваги на суттєві порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, в порушення ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складено 22.06.2020 року, а інкриміноване правопорушення вчинене 10.06.2020 року, під час складання протоколу вона не була присутня, не роз`яснено суть прав та обов`язків у провадженні, не пропонували скористатися послугами захисника, розгляд справи відбувся без належного повідомлення про час та місце розгляду. Вважає, що суддя дійшов неправомірного висновку про наявність доказів її вини у справі.

Крім того, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи проведений без її участі, хоча її присутність при розгляді справи є обов`язковою, не була повідомлена про розгляд справи належним чином, постанову судді не отримувала, 21.09.2020 року захисник отримав копію постанови.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 16 липня 2020 року, а апеляційна скарга на неї подана 29 вересня 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вважаю, що особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи проведений без участі ОСОБА_1 , копію постанови в строк передбачений ст. 285 КУпАП їй не вручено, у зв`язку з чим причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, на розгляд апеляційної скарги не з`явилася, про час та місце розгляду повідомлена, направила до суду клопотання про розгляд апеляційної скарги у її відсутність.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи суддею вимоги ст.280 КУпАП не були дотримані, зокрема, не було з`ясовано питання чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Частиною першою ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обґрунтовуючи висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, суддя послалась на докази, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві , письмових поясненнях,заяві ОСОБА_3 .

Проте, протокол про адміністративне правопорушення містить суть інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, сформульованого поліцейським, а не докази на підтвердження факту здійснення домашнього насильства.

У рапорті працівника поліції (а.с.4), заяві ОСОБА_3 (а.с. 5), поясненнях ОСОБА_3 (а.с.6) взагалі йдеться про події, які мали місце 16.06.2020 року, зокрема, про відсутність ОСОБА_1 за місцем проживання.

Дані з протоколу прийняття заяви про подію (а.с. 2) ,письмових пояснень ОСОБА_3 від 12.06.2020 (а.с.3) про події, що мали місце 10.06.2020, не можуть бути визнані допустимим доказом по справі, оскільки суддя вправі обґрунтовувати судові рішення лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі посилатися на показання, надані іншим службовим особам.

Таким чином, висновок судді про вчинення ОСОБА_1 відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , насильства фізичного характеру не підтверджується належними та допустимими доказами по справі.

Зазначеним обставинам при розгляді справи суддею належна оцінка не була надана, що призвело до неправильних висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства, тобто, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Оскільки належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо свого сина ОСОБА_2 відсутні, то постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль