Справа №: 700/414/21
Провадження № 3/700/204/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 липня 2021 року смт.Лисянка

Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Яценко Г.М., розглянувши матеріали, які надійшли із Сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Національної поліції України ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ст.124 та ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Із сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Національної поліції України ГУНП в Черкаській області до Лисянського районного суду Черкаської області, 25.06.2021 року надійшли адміністративні матеріали, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скоєння ним дій, які за ст.124 КУпАП України кваліфікуються, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та за ч.4 ст.130 КУпАП кваліфікуються як вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15.06.2021 року серії ДПР18 №248561, ОСОБА_1 14.06.2021 року о 21:55 год на 191 км + 950 м автодороги Київ-Фастів-Біла Церква Тараща - Звенигородка керуючи автомобілем «CITROEN ZX 1,4» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням та скоїв з`їзд у кювет. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ст.124 КупАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.06.2021 року серії ДПР18 №248562, ОСОБА_1 14.06.2021 року о 23:10 год за адресою: АДРЕСА_2 , вживав алкогольні напої, а саме 50 грам спирту, після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 Є ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч.4 ст.130 КупАП.

У судові засідання призначені на 09.07.2021 року та 22.07.2021 року, ОСОБА_1 не з`явився та не повідомив суду про причини своєї неявки, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, у зв`язку з чим суддя розглядає справу у відсутності правопорушника.

У рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 мав право на надання суду письмових пояснень, заперечень, клопотань, однак таким правом не скористався, з метою дотримання строків передбачених ст.38 КУпАП, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 , що у свою чергу не може вважатися порушенням прав, закріплених у ст.268 КУпАП та гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд, вважає за можливе розглянути справу без участі особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.130 КУпАП, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням у сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 4 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06. 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП повністю доведена доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення від 15.06.2021 року серії ДПР18 №248562 показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

За таких обставин, ураховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП.

Відповідальність згідно ст. 124 КупАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Статтею 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.2.3"б" Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене, як умисно, так і з необережності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, якщо особа, котра його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, якщо особа, котра його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливість настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити.

Отже, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Між тим суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Дії ОСОБА_1 , за ознаками ст.124 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 15.06.2021 року серії ДПР18 №248561 схемою місця ДТП, яка до нього додається, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, суд бере до уваги при розгляді даної справи, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Таким чином, при накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважає за необхідне накласти нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 33, 36, 40-1, 130, 251, 277-2, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Справи про адміністративні правопорушення №700/414/21, провадження №3/700/204/21 та №700/415/21, провадження №3/700/205/21, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єднати в одне провадження.

Об`єднаній справі присвоїти №700/414/21 та номер провадження №3/700/204/21.

Визнати винним ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.4 ст.130 КУпАП та накласти стягнення:

- за ст.124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок гривень) грн;

- за ч.4 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн (тридцять чотири тисячі гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.36 КУпАП визначити ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн (тридцять чотири тисячі гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 454 грн 00 коп (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп) у дохід держави у дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення через Лисянський районний суд Черкаської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Г.М.Яценко