Провадження № 33/4820/667/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Бережний С.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Якимець М.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника Грицая Л.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника напостановуХмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 жовтня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

За постановою суду ОСОБА_1 23 липня 2021 року об 11 год. 59 хв. по вул. Старокостянтинівське шосе, 2/1н в м. Хмельницькому, на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху керував автомобілем "Audi", номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі, захисник просить постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги аргументує тим, що під час огляду працівниками поліції було порушено порядок його проведення, зазначає, що його підзахисний продував 2 прилади Драгербагато разів, апарати не реагували на його подихи, через декілька спроб прилад показав результат трохи менше ніж нуль три.

Вказує, ОСОБА_2 спиртних напоїв не вживав, про те, що його будуть освідувати на факт їх вживання йому ніхто з поліцейських не пояснював, номер приладу на якому здійснювали освідування не називалося, не зазначалося поліцейськими і про те, що цей прилад працюючий, має відповідну сертифікацію на день освідування.

Також, як зазначає апелянт огляд проведено без участі свідків, ОСОБА_1 не роз`яснено права, на місці огляду акт не складався, другий екземпляр йому не вручався, а в наявному в матеріалах справі акті стоїть не його підпис.

Крім того, як зазначає захисник відеозапис не є безперервним, а також що працівник поліцїї ОСОБА_3 під час розгляду в суді першої інстанції не надав жодної відповіді на запитання адвоката.

Заслухавши пояснення захисника та ОСОБА_1 які підтримали подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Відповідно до положень п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який23 липня 2021 року був складений поліцейським взводу №1 роти №3 БУПП в Хмельницькій області, того ж дня, об 11 год. 59 хв. по вул. Старокостянтинівське шосе, 2/1н в м. Хмельницькому, на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху керував автомобілем "Audi", номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом.

Даними запису відеофіксування вчинення правопорушення підтверджується, що ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які повідомили про причину зупинки. Під час розмови, працівники поліції вказали на ознаки алкогольного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 погодилася пройти огляд на місці зупинки та за результатами такого огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження апелянта про недопустимість доказу вини ОСОБА_1 відеозапису, наявного у матеріалах справи, оскільки він переривається, не заслуговує на увагу. Так, дійсно на оптичному диску із записом події є 4відеофайли, однак вони вилучені із відеореєстратора поліцейського автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, а тому це не може бути один відеофайл (а.с.4).

Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є не обґрунтованими.

Вказані обставини повністю підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с.4).

Відповідно до п.4 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Разом з тим, жодних вимог про надання вказаних вище документів на ознайомлення від ОСОБА_1 працівникам поліції не поступало, підтвердженням чого є відеозапис події правопорушення.

За змістом п.п. 2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в станіалкогольного сп`яніння.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Доводи апеляційної скарги, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушеннями вимог Інструкції, що тягне за собою скасування постанови суду першої інстанції, з закриттям провадження у справі в зв`язку з відсутністю доказів його вини, не знайшли свого підтвердження приапеляційному розгляді.

Під час апеляційного розгляду справи був допитаний ОСОБА_1 та оглянутий відеодиск долучений до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційний суд вважає, що огляд ОСОБА_1 щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, а доводи апеляційної скарги про те, що результат тесту є неправильним, не можуть вважатися належними та достовірними доказами вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими.

ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, своїм підписом у протоколі підтвердив факт роз`яснення йому поліцейським прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення.

Зібрані та досліджені як судом першої інстанціїдокази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, роздруківкою приладу «Драгер Алкотест 7510», актом огляду та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. Даними запису відеофіксування вчинення правопорушення підтверджується, що ОСОБА_4 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до вимог законодавства.

Підстав для визнання відеозапису недопустимим доказом немає, позаяк він отриманий поліцейським відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Твердження апелянта, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та є недійсним, оскільки працівники поліції до медичного закладу для проходження ОСОБА_5 не доставляли, апеляційним судом не приймаються.

В поліцейських були відсутні правові підстави для примусового доставлення особи для проведення огляду в медичному закладі після того, як водій пройшов огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер Алкотест 7510» та погодився із результатом, засвідчивши своїм підписом, без будь-яких зауважень і заперечень, у роздруківці та акті огляду, в якому зафіксовані ознаки такого сп`яніння, також згода водія зафіксована і на відеозаписі нагрудної камери поліцейських. Тому такі доводи апеляційної скарги, як підстави для висновку, що поліцейськими не дотримано порядку направлення водія для проведення огляду та порушено вимоги Інструкції, не можуть бути враховані.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вище викладене присутність двох свідків під час проведення огляду не вимагається так як була проведена працівниками поліції відео фіксація.

За змістом п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відсутність в матеріалах справи відомостей про зупинку транспортного засобу та порушення водієм ПДР, не спростовують висновків суду першої інстанції, зважаючи на факт встановлення перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що є предметом судового розгляду.

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень норм процесуального та матеріального права, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених захисником в апеляційній скарзі в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Посилання апелянта на те, що акт огляду не був вручений ОСОБА_1 , не є безперечною підставою для скасування постанови, оскільки оригінал такого документу міститься в матеріалах справи, а його винуватість у вчиненому підтверджується сукупністю зібраних та досліджених судом доказів (а.с.3).

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницькоїобластівід04 жовтня 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний