Справа № 404/8275/20
Номер провадження 3/404/3078/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 18.12.2020 року о 16 год. 20 хв. по вул.Соборній, 1 у м.Кропивницькому, ОСОБА_1 керував автобусом «БАЗ 2215», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та порушив правила щодо карантину, а саме здійснив перевезення пасажирів у міському сполученні за регулярним маршрутом №5 у кількості 16 осіб, що перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічними характеристиками транспортного засобу, яка становить 13 чоловік, чим порушив вимоги п.11.2 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, не визнав та пояснив, що із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення він не згоден, зазначивши, що у ньому невірно вказано про те, що він порушив п.11.2 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення долучено письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.2), заявку про отримання повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення (а.с.3) та відеозапис події (а.с.4).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та докази, надані до суду, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, зважаючи на таке.

Положеннями частини 1 статті 44-3 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Така диспозиція є бланкетною, яка лише називає саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів.

Зокрема, такі норми мають загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Проте в протоколі про адміністративне правопорушення вказано про порушення ОСОБА_1 пункту 11.2 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року, який станом на момент складення протоколу 18.12.2020 року, був виключений із вказаної Постанови на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1100 від 11.11.2020 року. Тобто у протоколі про адміністративне правопорушення належним чином не викладено які положення та якого нормативно-правового акту були порушені ОСОБА_1 , що грубо порушує право на захист останнього. Тому суд позбавлений можливості встановити порушення законодавства України, та як наслідок вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

При цьому, суд враховує, що до матеріалів справи не долучено реєстраційну довідку транспортного засобу «БАЗ 2215», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , із відомостями про кількість сидячих місць у транспортному засобі, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити допустиму кількість пасажирів для перевезення водієм ОСОБА_1 та чи було її перевищено останнім.

Матеріли справи не містять жодного доказу, який би спростовував порушення допущені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, докази, які підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, та вина ОСОБА_1 у його вчиненні, не доведені, а сам зміст правопорушення викладений не конкретно.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За викладених обставин, оскільки суть та обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, належно не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а обставини, які підлягають доказуванню у цій справі, про які зазначено раніше, не доведені, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.44-3, ст.ст.33, 265, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло