1Справа № 335/7696/21 3/335/1868/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Алєксєєнко А.Б., розглянувши адміністративний матеріал, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює начальником відділу житлово-комунального господарства районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст.140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 123272 від 01.07.2021 року ОСОБА_1 , 07.05.2021 о 21 год. 30 хв. у м. Запоріжжя, Вознесенівський район, о.Хортиця, електроопора №17, будучи відповідальною посадовою особою заступником голови районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району порушив норми, правила, стандарти при утриманні проїзної частини, а саме п. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97, яке полягає у тому, що на проїзній частині наявна вибоїна (ямковість) глибиною 0,08м (8 см), шириною 0,9 м. та внаслідок наїзду на неї транспортному засобу ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 завдано механічних пошкоджень, та спричинено матеріальних збитків, чим порушив п. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.140 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, разом з тим, подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що він не є суб`єктом інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оскільки він займає посаду начальника відділу житлово-комунального господарства районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району та до його компетенції, відповідно до посадової інструкції, не входить обов`язок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та право запровадження заходів щодо обмеження чи заборони руху.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні в ній докази у сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, частиною 4 статті 140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Пунктом 3 ДСТУ 3587-97 встановлено, що в період експлуатації автомобільні дороги повинні підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів. У всіх випадках виявлення будь-яких відхилень від вимог вказаного стандарту повинні негайно встановлюватися технічні засоби організації дорожнього руху та вводитися обмеження швидкості.

Згідно пунктів 3.1.1 та 3.1.2 ДСТУ 3587-97 покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Гранично допустимі розміри пошкоджень в осінній та весняний періоди складають 1.5 кв.м. на 100000 кв. м. дорожнього покриття, а гранична глибина окремих просідань чи вибоїн не повинна перевищувати 4 см для доріг ІIII категорій. Всі пошкодження, осідання, вибоїни, ями чи напливи в осінній та весняний періоди повинні бути ліквідовані в термін не більше п`яти діб, а для цього згідно примітки до пункту 3.1.1 ДСТУ 3587-97 дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані щодекадно перевіряти стан покриття проїзної частини автодоріг, які вони обслуговують. Відповідно до пунктів 1.1 та 1.3 ДСТУ 3587-97 поширюється на всі автомобільні дороги, а його вимоги є обов`язковими.

Пунктом 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198, передбачено, що ремонт і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління «Укравтодору», а тих, що перебувають у комунальній власності, відповідними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Згідно зі ст.9 Закону України «Про дорожній рух» своєчасне виявлення перешкод дорожнього руху і їхнє усунення, організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки руху належить до компетенції власників автомобільних доріг.

Відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах несуть власники доріг або уповноважені ними органи, у віданні яких дороги знаходяться (ст. 24 Закону України «Про дорожній рух»).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у провину ставиться те, що він 07.05.2021 о 21 год. 30 хв. у м. Запоріжжя, Вознесенівський район, о.Хортиця, електроопора №17, будучи відповідальною посадовою особою заступником голови районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району порушив норми, правила, стандарти при утриманні проїзної частини, а саме п. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97, яке полягає у тому, що на проїзній частині наявна вибоїна (ямковість) глибиною 0,08м (8 см), шириною 0,9 м. та внаслідок наїзду на неї транспортному засобу ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 завдано механічних пошкоджень, та спричинено матеріальних збитків, чим порушив п. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Тобто, ОСОБА_1 у провину ставиться порушення норм, правил, стандартів щодо належного утримання проїзної частини, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, Вознесенівський район, о.Хортиця, електроопора №17, а саме наявність на проїзній частині вибоїни (ямковості) глибиною 0,08м (8 см), шириною 0,9 м., що призвело до пошкодження транспортного засобу.

Разом із тим, диспозиція ст. 140 КУпАП не передбачає відповідальності за порушення норм, правил, стандартів щодо належного утримання проїзної частини, а передбачає відповідальність за порушення норм, правил, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні доріг і вулиць, а відтак порушення, про яке йде мова у протоколі, не відповідає диспозиції статті КУпАП, за якою складено протокол.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 зазначав, що до його повноважень не входить обов`язок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та право запровадження заходів щодо обмеження чи заборони руху.

Матеріали справи також не підтверджують того, що ОСОБА_1 є особою, яка відповідальна за утримання проїзної частини відповідно до норм, правил, стандартів ДСТУ.

За таких обставин, враховуючи, що диспозиція ст. 140 КУпАП України не передбачає притягнення особи до адміністративної відповідальності за неналежну організацію контролю за технічним станом та утриманням вулично-шляхової мережі, то ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, доходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 140 КУпАП слід закрити через відсутність події та складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.4 ст.140, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст.280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: А.Б.Алєксєєнко