Справа № 461/7242/21 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 33/811/1517/21 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі захисника Пашкер Ольги ( ОСОБА_1 ) адвоката Поляка П.П. та представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням системи EasyCon, апеляційну скаргу адвоката Поляка П.П. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 28 вересня 2021 року,

встановив:

цією постановою, ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накладено на неї стягнення у виді конфіскації в дохід держави транспортного засобу марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Згідно постанови, 19.08.2021 року близько 06.44 год., в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, заїхав транспортний засіб «MERSEDES BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якому в якості пасажира переміщувалась ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), яка слідувала з НІМЕЧЧИНИ в Україну.

Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу встановлено, що на даного громадянина спрацював профіль ризику 401-1 та 801-1, що наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення.

Проведеною перевіркою у відповідності до інформації електронних баз даних АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Департаменту митної справи ДФС з`ясовано, що гр. ОСОБА_4 ввезла на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» транспортний засіб: 17.08.2015 року о 06:23:18 год., автомобіль «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , через митний пост «КРАКОВЕЦЬ» ЛЬВІВСЬКОЇ МИТНИЦІ ДФС.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) до митного контролю не надала.

Відповідно до п.1 ст.380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Разом з тим нормами ч.1 ст.192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Таким чином ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) на транспортному засобі, «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 перевищила строк тимчасового ввезення транспортних засобів на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), органом митниці кваліфіковано за ч.6 ст.481МК України.

Не погоджуючись з даною постановою адвокат Поляк П.П. в інтересах ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить, оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_5 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України.

Вважає, що вказане судове рішення підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а провадження у даній справі - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 події та складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу, що ухвалюючи рішення у даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що вчинене ОСОБА_6 правопорушення є триваючим, а тому наявні всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

З такими висновками погодитись неможливо з огляду на наступне.

Згідно проколу про порушення митних правил, ОСОБА_6 ввезла транспортний засіб на митну території України 17.08.2015 в режимі тимчасового ввезення в термін до 01 року, тобто до 17.08.2016.

Станом на 17.08.2015, тобто на момент ввезення транспортного засобу на територію України, диспозиція ст.481 МК України, передбачала відповідальність за перевищення, відповідно до цього Кодексу, строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України.

Зазначена стаття МК України, складалась із трьох частин і санкція будь - якої із її частин не передбачала додаткового виду стягнення у вигляді конфіскації транспортних засобів чи товарів.

Частина шоста ст. 481 МК України, порушення якої інкримінують ОСОБА_7 введена в дію лише 22 серпня 2019 року.

Тобто, на момент ввезення ОСОБА_7 транспортного засобу на територію України (а отже на початок перебігу строків встановлених ч.1 ст. 380 МК України) частини 6 статті 481 МК України - не існувало.

Так само не існувало ч.6 ст. 481 МК України станом 17.08.2016, тобто на наступний день після спливу 1-річного строку ввезення транспортного засобу в режимі «тимчасового ввезення».

Відповідно до ст.58 Конституції України, яка закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно положень ст.3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно- правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей.

Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Однак, суд першої інстанції вищевказані положення закону та норми матеріального права застосував неправильно, безпідставно застосувавши до ОСОБА_6 закон, який не має зворотної дії у часі, оскільки посилює відповідальність за її діяння.

За таких обставин, вважає, що постанова Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2021 року якою ОСОБА_8 визнано винною вчиненні правопорушення передбаченого ч.6 ст.481 МК України є незаконною, прийняття з порушення норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з подальшим закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_5 події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши виступ адвоката Поляка П.П., який підтримав апеляційну скаргу, думку представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно з ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.103 МК України передбачено, що тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Зі змісту ч.1 ст.380 МК України вбачається, що громадянам-нерезидентам надано право тимчасово ввозити на митну територію України транспортні засоби особистого користування на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Відповідно до ч.6 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Так, з протоколу про порушення митних правил вбачається, що 19.08.2021 року близько 06.44 год., в зону митного контролю по смузі руху «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, заїхав транспортний засіб «MERSEDES BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в якому в якості пасажира переміщувалась ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), яка слідувала з НІМЕЧЧИНИ в Україну. Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу встановлено, що на даного громадянина спрацював профіль ризику 401-1 та 801-1, що наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення. Проведеною перевіркою у відповідності до інформації електронних баз даних АСМО «Інспектор» та єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Департаменту митної справи ДФС з`ясовано, що гр. ОСОБА_4 ввезла на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» транспортний засіб: 17.08.2015 року о 06:23:18 год., автомобіль «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , через митний пост «КРАКОВЕЦЬ» ЛЬВІВСЬКОЇ МИТНИЦІ ДФС. Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) до митного контролю не надала.

При розгляді даної справи про порушення митних правил, суддею першої інстанції, з врахування наявних в матеріалах справи доказів, було вірно встановлено те, що ОСОБА_3 перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України, за що передбачена відповідальність ст. 481 МК України.

Однак, як вірно вказує апелянт, поза увагою судді залишились ті обставини, що Законом України №2612-VIII від 08 листопада 2018 року до ст. 481 МК України було внесено зміни, відповідно до яких ст. 481 МК України містить 6 частин. Редакція ч.6 ст. 481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року відповідно до Закону України №2725-VIII від 16 травня 2019 року.

Таким чином, станом на 17.08.2015 року, тобто, на час ввезення ОСОБА_9 на митну територію України транспортного засобу, діяла редакція ст. 481 МК України, якою такі дії утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 481 МК України, а дії частини шостої вказаної статті, як окремий склад правопорушення, Митним законом України не були передбачені взагалі.

Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема змінити постанову (п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП).

У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Згідно з диспозицією ч.6 ст.481 МК України встановлена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування і за такі порушення передбачено накладення стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.

При цьому, санкцією ч. 3 ст. 481 МК України, у редакції, яка діяла на час вчинення даного правопорушення, за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб, передбачено стягнення у виді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Конституційний Суд України у рішенні №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів вказує, що до події, факту застосовується той же закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_3 перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засобу на митну територію України, а також, що редакція закону, який діяв на час вчинення останньою правопорушення, в порівнянні з редакцією, яка діяла на час складання відносно неї протоколу про порушення митних правил, пом`якшує відповідальність, наявні підстави для зміни оскаржуваної постанови та визнання ОСОБА_5 винною за ч. 3 ст. 481 МК України (в редакції Закону №4495-VI від 13.03.2012), з накладенням відповідного стягнення.

У решті постанову судді залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Поляка Петра Петровича задовольнити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2021 року, якою ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 КУпАП змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) з ч.6 ст.481 МК України на ч.3 ст.481 МК України (в редакції Закону №4495-VI від 13.03.2012).

Пом`якшити накладене на ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 - на штраф у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.