Справа № 214/4932/21
3/214/1788/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 жовтня 2021 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-46 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу від 10.06.2021 року, відповідно до ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» (далі- Закон) Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику. Згідно з положеннями ст. 17-1 Закону з метою забезпечення доброчесності працівників Національного агентства та дотримання цього Закону в апараті Національного агентства діє підрозділ внутрішнього контролю, на який покладено обов`язки з перевірки інформації, що міститься у зверненнях фізичних або юридичних осіб щодо причетності працівників Національного агентства до вчинення правопорушень. Відповідно до п. 1-1 ч. 1. ст. 12 Закону Національне агентство має право одержувати в установленому законом порядку за письмовими запитами від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для виконання покладених на нього завдань. Відповідно до ч. 8 ст. 12 Закону державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи зобов`язані надавати запитувані Національним агентством документи чи інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, протягом десяти робочих днів з дня одержання запиту. Невиконання законних вимог (приписів) Національного агентства з питань запобігання корупції щодо усунення порушень законодавства про запобігання і протидію корупції, ненадання інформації, документів, а також порушення встановлених законодавством строків їх надання, надання завідомо недостовірної інформації або не у повному обсязі, є адміністративним правопорушенням, передбаченим статтею 18846 КУпАП. З огляду на зазначене, право Національного агентства одержувати інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на нього завдань, безпосередньо передбачене Законом. Водночас, фізичні та юридичні особи зобов`язані надавати запитувані відомості. Резолюцією В.о. Голови Національного агентства від 11.01.2021 до документа № 07/1451/21 Управління внутрішнього контролю Національного агентства, як підрозділ внутрішнього контролю, визначено відповідальним структурним підрозділом за розгляд звернення щодо можливих фактів перевищення повноважень працівниками Національного агентства та притягнення винних осіб до встановленої законом відповідальності. Відповідно до абз. 4 п. 3.20.4 Інструкції з діловодства в Національному агентстві з питань запобігання корупції, затвердженої наказом Національного агентства від 03.03.2020 №80/20, керівники самостійних структурних підрозділів Національного агентства відповідно до компетенції підписують листи суб`єктам господарювання незалежно від форми власності та їх посадовим особам, фізичним та юридичним особам і їх об`єднанням. Ураховуючи зазначене та на виконання завдань, передбачених ст. 17і Закону, керівником Управління внутрішнього контролю Національного агентства направлено письмовий запит (лист) від 22.03.2021 № 130-27/15797/21 ОСОБА_2 із вимогою надати інформацію та належним чином завірені копії документів. Водночас адресата повідомлено, що невиконання законних вимог (приписів) Національного агентства, ненадання інформації, документів, а також порушення встановлених законодавством строків їх надання, є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 18846 КУпАП. У відповідь на письмовий запит (лист) Національного агентства від 22.03.2021 № 130-27/15797/21 надійшов лист-відповідь, підписаний ОСОБА_2 , від 14.04.2021 (вх. № 09/29069/21 від 22.04.2021) у якому запитувана інформація надана не у повному обсязі, копії запитуваних документів відсутні, а саме: не підтверджено або спростовано факти укладення договорів про надання правової допомоги, зазначених в ордерах, що були додані до запиту; не надано копії відповідних договорів; не підтверджено або спростовано факти надання адвокату Осиці С.В. згоди на використання інформації, одержаної під час надання правової допомоги ОСОБА_2 , в особистих цілях та інтересах.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав, підтримавши зміст своїх письмових пояснень, згідно яких вбачається наступне. Як вбачається з протоколу від 10.06.2021 № 130-23/2/21, складеного уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції Д.С.Бориком (далі уповноважена особа), порушення полягає у тому, що він, будучи розпорядником запитуваних документів та інформації, усвідомлюючи, що їх ненадання Національному агентству є адміністративним правопорушенням, на письмовий запит (лист) Національного агентства від 22.03.2021 № 130-27/15797/21 не надав запитувані документи та інформацію, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.188-46 КУпАП. З викладеним в протоколі про адміністративні правопорушення категорично не погоджуюсь. Так, ст.188-46 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) Національного агентства з питань запобігання корупції щодо усунення порушень законодавства про запобігання і протидію корупції, ненадання інформації, документів, а також порушення встановлених законодавством строків їх надання, надання завідомо недостовірної інформації або не у повному обсязі. Таким чином, зазначеною статтею КУпАП встановлено відповідальність за: 1) невиконання законних вимог (приписів) Національного агентства з питань запобігання корупції щодо усунення порушень законодавства про запобігання і протидію корупції; 2) ненадання інформації, документів, а також порушення встановлених законодавством строків їх надання, надання завідомо недостовірної інформації або не у повному обсязі. Відповідно до ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має, зокрема, право одержувати в установленому законом порядку за письмовими запитами від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для виконання покладених на нього завдань. В свою чергу відповідно до ст.13 Закону уповноважені особи Національного агентства мають право, зокрема, вимагати необхідні документи та іншу інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, у зв`язку з реалізацією своїх повноважень. Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Повноваження Національного агентства визначені ст.11 Закону. В листі Національного агентства від 22.03.2021 № 130-27/15797/21 не зазначено в межах яких запитується (вимагається) інформація, а саме відсутнє посилання на відповідні положення ст.11 Закону. Також у зазначеному відсутнє посилання на норми ст.12 або ст.13 Закону, які визначають права Національного агентства та уповноважених осіб Національного агентства. Зазначене унеможливлює для адресата встановлення того, чи в рамках законних повноважень направлено лист. Натомість в листі зазначено, що інформація вимагається «з метою попередження порушення моїх прав на недоторканість приватного життя та конфіденційність, а також звернення, у разі необхідності, до відповідних органів державної влади та/або органів адвокатського самоврядування». Проте, відповідно до статті 11 Закону попередження порушення прав осіб на недоторканість приватного життя та конфіденційність, а також звернення, у разі необхідності, до відповідних органів державної влади та/або органів адвокатського самоврядування виходить за межі повноважень Національного агентства. Враховуючи викладене, лист Національного агентства від 22.03.2021 № 130-27/15797/21 направлено не в межах повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції, а відтак вимога надати інформацію є незаконно. Крім того, відповідно до змісту положень ст. 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» будь-яка інформація про клієнта, а також питання, з яких клієнт звертався до адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання, зміст порад, консультацій, роз`яснень адвоката, складені ним документи, інформація, що зберігається на електронних носіях, та інші документи і відомості, одержані адвокатом під час здійснення адвокатської діяльності, становлять адвокатську таємницю. Інформація або документи можуть втратити статус адвокатської таємниці виключно за письмовою заявою клієнта. Враховуючи викладене, запитувана в листі Національного агентства від 22.03.2021 № 130-27/15797/21 інформація щодо моїх звернень за правовою допомогою до адвоката Осики С.В., факта укладення договорів про надання правової допомоги, надання адвокату Осиці С.В. згоди на використання інформації, одержаної під час надання мені правової допомоги, в особистих цілях та інтересах становить адвокатську таємницю і не підлягає розголошенню на вимогу Національного агентства. Також слід зазначити, що відповідно до ст.13 Закону вимагати документи та інформацію мають право виключно уповноважені особи Національного агентства. В листі Національного агентства від 22.03.2021 № 130-27/15797/21 не зазначено, що особа, яка його підписала є уповноваженою особою відповідно до ч. 1 ст.13 Закону. На відміну від протоколу про адміністративне правопорушення від 10.06.2021 № 130-23/2/21 до листа Національного агентства від 22.03.2021 № 130-27/15797/21 не додано наказу, який би визначав начальника управління внутрішнього контролю Р.Норця уповноваженою особою. Враховуючи викладене, вважає, що у нього були всі законні підстави не надавати документи та інформацію, що вимагалися в листі Національного агентства від 22.03.2021 № 130-27/15797/21. Крім того протокол про адміністративне правопорушення від 10.06.2021 № 130-23/2/21 складено без його особистої участі, чим порушено право на захист. Відповідно до частини другої статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права. Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. В пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Пунктом 39 рішення ЄСПЛ у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року (заява № 16347/02) ЄСПЛ зауважив, що з огляду на загальний характер законодавчого положення а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, провадження у таких справах є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI; ухвала щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року). Таким чином, у справах про адміністративні правопорушення застосовуються положення статті 6 Конвенції, за якою кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, а також захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд. Відповідно до статей 59, 63 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу, підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист. Відповідно до статті 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право користуватися юридичною допомогою адвоката. Процедура оформлення уповноваженими особами Національного агентства з питань запобігання корупції протоколів про адміністративні правопорушення визначена Порядком оформлення протоколів про адміністративні правопорушення Національним агентством з питань запобігання корупції, затвердженим наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 06 грудня 2019 року № 159/19, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 січня 2020 року за № 14/34297 (додається). Відповідно до розділу ІІ Порядку: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (абзац восьмий пункту 4); під час складення протоколу особі роз`яснюються її права й обов`язки, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи від проставлення підпису про ознайомлення у протоколі робиться запис про це (пункт 5); особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пропонується надати по суті вчиненого правопорушення письмове пояснення (пункт 6); протокол про адміністративне правопорушення підписується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи від підписання протоколу в ньому робиться запис про це (пункт 7); не допускаються закреслення, виправлення відомостей, що вносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою (пункт 9); протокол складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови від отримання примірника протоколу в ньому робиться відповідний запис (пункт 10). Порядком не передбачено можливості складання протоколу про адміністративне правопорушення без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Отже, в ході складення протоколу від 10.06.2021 № 130-23/2/21 підлягали застосуванню положення статті 6 Конвенції, статей 59, 63 Конституції України, статей 256, 268 КУпАП, пунктів 4-7, 9, 10 Порядку оформлення протоколів про адміністративні правопорушення Національним агентством з питань запобігання корупції, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 06 грудня 2019 року № 159/19, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 січня 2020 року за № 14/34297 (далі - Порядок). Водночас протокол від 10.06.2021 № 130-23/2/21 складався без його особистої участі. Твердження у протоколі про те, що він нібито неодноразово запрошувався до Національного агентства, не підтверджуються належними доказами вручення йому вказаних листів, а публікації у мережі Інтернет не можуть свідчити про належне його повідомлення. Внаслідок складення протоколу від 10.06.2021 № 130-23/2/21 без його особистої участі уповноважена особа НАЗК порушила його права на захист, гарантовані статтею 6 Конвенції, статтями 59, 63 Конституції України, статтями 256, 268 КУпАП, пунктами 4-7, 9, 10 Порядку. Також слід зазначити, що відповідно положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є. В протоколі від 10.06.2021 № 130-23/2/21 вказано недостовірну інформацію про те, що свідків нібито не встановлено. Проте очевидним є той факт, що свідком є ОСОБА_3 щодо договорів про правову допомогу з яким мене запитувало Національне агентство. Враховуючи викладене, просить провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив що він є адвокатом Домуховського Д.А. по деяким справам. Протокол від 10.06.2021 року містить неправдиву інформацію. У ОСОБА_2 запитувалась інформація стосовно нього, свідка. НАЗК намагалося зясувати те, чи є у ОСОБА_2 договір з ним, свідком. Вони витребовували інформацію, яка є адвокатською таємнице, є конфіденційною. ОСОБА_2 є фізичною особою, він не є розпорядником цієї інформації. Згоду на розголошення цієї інформації, він, свідок, не давав. В нього ніхто пояснень не отримував. ОСОБА_2 викликали для складання протоколу, але він не мав можливості приїхати.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Примірник протоколу від 10.06.2021 № 130-23/2/21, надісланий до суду, не підписаний особою, яка його склала, а відтак не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

У зв`язку з цим протокол від 10.06.2021 № 130-23/2/21 не є належним доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з тексту протоколу про адміністративне правопорушення від 10.06.2021 № 130-23/2/21 ОСОБА_2 не надав на письмовий запит (лист) Національного агентства з питань запобігання корупції від 22.03.2021 № 130-27/15797/21 у повному обсязі запитувану інформацію та запитувані документи.

Як вбачається з копії запиту Національного агентства з питань запобігання корупції від 22.03.2021 № 130-27/15797/21, наявною в матеріалах справи, запит направлено на виконання завдань, передбачених ст.17-1 Закону України «Про запобігання корупції», керівником Управління внутрішнього контролю із вимогою до ОСОБА_2 надати інформацію та належним чином завірені копії документів щодо підтвердження або спростування факту укладання договору з адвокатом Осикою С.В. про надання правової допомоги, зазначених в ордерах, що були додані до запиту, копії відповідних договорів, підтвердити або спростувати факт надання адвокату Осиці С.В. згоди на використання інформації, одержаної під час надання правової допомоги ОСОБА_2 в особистих цілях та інтересах.

Із доданого до протоколу листа відповіді від 14.04.2021 (вх. НАЗК 09/29069/21 від 22.04.2021), підписаного ОСОБА_2 , вбачається, що останній надав відповідь НАЗК щодо укладення договору з адвокатом Осикою С.В., обмеживши іншу інформацію, яка на його думку є такою, що обмежує доступ до копії документів, в яких міститься особиста інформація про особу.

Статтею 188-46 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) Національного агентства з питань запобігання корупції щодо усунення порушень законодавства про запобігання і протидію корупції, ненадання інформації, документів, а також порушення встановлених законодавством строків їх надання, надання завідомо недостовірної інформації або не у повному обсязі.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, що діяла на час направлення запиту) Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має, зокрема, право одержувати в установленому законом порядку за письмовими запитами від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для виконання покладених на нього завдань.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про запобігання корупції» уповноважені особи Національного агентства мають право, зокрема, вимагати необхідні документи та іншу інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, у зв`язку з реалізацією своїх повноважень.

Разом з тим відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У листі Національного агентства від 22.03.2021 № 130-27/15797/21 не зазначено в межах реалізації яких повноважень запитується (вимагається) інформація, а саме відсутнє посилання на відповідні положення ст.11 Закону, а також відсутнє посилання на норми ст.12 або ст.13 Закону України «Про запобігання корупції», які визначають права Національного агентства та уповноважених осіб Національного агентства.

Зазначене унеможливлює для адресата встановлення того, чи в рамках законних повноважень направлено лист.

В листі Національного агентства від 22.03.2021 № 130-27/15797/21 зазначено, що інформація вимагається з метою попередження порушення прав ОСОБА_2 на недоторканість приватного життя та конфіденційність, а також звернення, у разі необхідності, до відповідних органів державної влади та/або органів адвокатського самоврядування.

Проте, з положень ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» слідує, що зазначене не належить до повноважень Національного агентства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що лист Національного агентства від 22.03.2021 № 130-27/15797/21 направлено не в межах повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції, а відтак вимога надати інформацію є незаконною та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до змісту положень ст. 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» будь-яка інформація про клієнта, а також питання, з яких клієнт звертався до адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання, зміст порад, консультацій, роз`яснень адвоката, складені ним документи, інформація, що зберігається на електронних носіях, та інші документи і відомості, одержані адвокатом під час здійснення адвокатської діяльності, становлять адвокатську таємницю.

Інформація або документи можуть втратити статус адвокатської таємниці виключно за письмовою заявою клієнта.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що запитувана в листі Національного агентства від 22.03.2021 № 130-27/15797/21 інформація щодо укладення договорів про надання правової допомоги, надання адвокату Осиці С.В. згоди на використання інформації, одержаної під час надання правової допомоги, в особистих цілях та інтересах становить адвокатську таємницю і не підлягає розголошенню на вимогу Національного агентства.

Відповідно до ст.13 Закону вимагати документи та інформацію мають право виключно уповноважені особи Національного агентства.

В листі Національного агентства від 22.03.2021 № 130-27/15797/21 не зазначено, що особа, яка його підписала, до зазначеного листа не додано наказу, який би підтверджував, що начальник управління внутрішнього контролю Р. Норець є уповноваженою особою.

Враховуючи викладене, лист Національного агентства від 22.03.2021 № 130-27/15797/21 підписаний не уповноваженою особою, а відтак викладені в ньому вимоги не підлягають задоволенню.

Також судом встановлено, що в переданому на розгляд протоколі про адміністративне правопорушення відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , а також відсутній запис про відмову від підписання протоколу, із роз`ясненнями ОСОБА_2 прав, передбачених ст. 268 КУпАП

Системний аналіз положень Закону Украі?ни «Про запобігання корупціі?», які визначають повноваження Національного агентства та його уповноважених осіб, Положення про Управління внутрішнього контролю НАЗК, посадовоі? інструкціі? керівника Управління внутрішнього контролю НАЗК, ст. 188-46 КУпАП свідчить, що керівник управління внутрішнього контролю Національного агентства з питань запобігання корупції? Норець Р.М. під час підписання та направлення листа від 22.03.2021 № 130-27/15797/21, вимагаючи від ОСОБА_2 надати інформацію та копії документів, які становлять адвокатську таємницю, діяв поза межами повноважень Національного агентства, а відтак викладені у листі вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний? повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у и?ого вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати і?м належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної? Декларації? прав людини від 10.12.1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції? про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.97.1997 року передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки и?ого вину не буде доведено в законному порядку.

При цьому правова природа адміністративної? відповідальності також ґрунтується на конституціи?них принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальноі? частини Рішення Конституціи?ного Суду Украі?ни від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 у справі за конституціи?ним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіціи?ного тлумачення положень частини першоі? статті 14-1 Кодексу Украі?ни про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституціи?нии? Суд Украі?ни діи?шов висновку, що адміністративна відповідальність в Украі?ні та процедура притягнення до адміністративноі? відповідальності ґрунтуються на конституціи?них принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Украі?ні. Наведені правові позиціі? закріплюють, що особа не вважається винною, доки і?і? вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і и?ого поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях NoR (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкціі?» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).Європеи?ськии? суд з прав людини (ЄСПЛ) в своі?х рішеннях неодноразово зазначав, що санкціі?, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенціі?. У своі?х рішеннях у справах «Малофєєв проти Росіі? від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франціі? від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германіі?» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантіі? статі 6 Конвенціі?.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточии? проти Украі?ни від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що украі?нське правительство визнало кримінально-правовии? характер Кодексу Украі?ни про адміністративні правопорушення. Як зазначено в преамбулі Закону Украі?ни «Про виконання рішень та застосування практики Європеи?ського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цеи? Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти Украі?ни; з необхідністю усунення причин порушення Украі?ною Конвенціі? про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неі?; з впровадженням в украі?нське судочинство та адміністративну практику європеи?ських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Згідно п.2 ст. 6 Конвенціі? про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим, доти, доки и?ого вину не буде доведено згідно з законом. Обвинувальнии? вирок може бути постановлении? судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченоі? особи доведена поза розумним сумнівом. Суд зобов?язании? неухильно дотримуватися вимог Конституціі? Украі?ни, міжнародних договорів, згоду на обов?язковість яких надано Верховною Радою Украі?ни, тобто з урахуванням рішень Конституціи?ного Суду Украі?ни та практики Європеи?ського суду з прав людини, ст. 62 Конституціі? Украі?ни (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенціі?.

У справах «Нечипорук і И?онкало проти Украі?ни» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспаніі?» від 06 грудня 1998 року, Європеи?ськии? Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь яким розумним сумнівом» і така «Доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпціи?, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п.150, п. 253).

Обвинувачення має бути чітко зрозумілим, що є гарантією забезпечення права на захист.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути піддании? заходу впливу у зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності подіі? і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд встановив відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.188-46 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.188-46 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 247, 251, 252, 268, 269, 278, 279, 280, 284, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-46 ч.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов