П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП в Закарпатської області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.122-2, та ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли справ про адміністративні правопорушення відносно гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП (справа №308/13046/21 пров. №3/308/1756/21) та за ч.1 ст. 122-2 КУпАП (справа №308/13053/21 пров. №3/308/7161/21).

За вказаних обставин, у відповідності до ст. 36 КУпАП, вважаю за доцільне проводити спільний розгляд зазначених справ.

З протоколу про адміністративної відповідальності серії ДПР 18 №295228 від 25.09.2021, вбачається, що 25.09.2021 року о 20 год. 40 хв., в м. Ужгород, вул. Підградська,27 водій керував т.з. із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, порушення мовлення, різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду у встановленому законом способом водій гр. ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 №295229 від 25 вересня 2021 року, вбачається, що 25.09.2021 о 20 год. 32 хв. в м. Ужгород, прос. Свободи-вул. Підгірна, водій ОСОБА_1 керуючи т.з. ЗАЗ Sens д.н.з. НОМЕР_1 та на вимогу поліцейських про зупинку завчасно подану маячками проблисковими та гучномовцем, не зупинився. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному авто Outlender 11 4617 та шляхом штучного блокування патрульним авто Pegout 11 8711, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненому не визнав, повідомив що жодного правопорушення не вчиняв. Просив суд врахувати, що перебуває у важкому матеріальному становищі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі, якщо водій порушив правила дорожнього руху.

Згідно п. 1.3. та п.1.9. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність, згідно із законодавством.

В пункті 2.4.Правил дорожнього руху України, зазначено, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також передати для перевірки документи, зазначені в п.2.1 посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Факт не виконання водієм вимог поліцейських про зупинку зафіксовано відеозаписом з місця події, що міститься на доданому до матеріалів справи DVD диску.

В діях ОСОБА_1 , містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, а саме: невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, його дії працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані правильно.

Вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №295229 від 25.09.2021, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №590038 від 25.09.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП,

За ч.1 статтею 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (пункт 27) роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, обов`язок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівника поліції покладається саме на водія, як особу, що керує транспортним засобом.

Для притягнення до відповідальності заст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП передбачені розділом IX. Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395.

Так, п. 3 розділу ІХ Інструкції передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103 (зі змінами). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. Наказ Міністерства внутрішніх справ України,Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року №1452/735огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці,які нереагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи,мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду… водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, до матеріалів справи додано DVD диск з відеозаписом з місця події на якому зафіксовано відмову від проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння. Так згідно дослідженого в судовому засіданні відеозапису, встановлено, що ОСОБА_1 , було роз`яснено способи проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та право відмовитися від проходження такого. Після чого останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, як на місці зупинки так і у лікаря нарколога.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано на виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, порушення мовлення, різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Окрім того, відеозаписом також доведено і сам факт керування ОСОБА_1 , транспортним засобом. Керування останнім автомобілем доведено і наявними у матеріалах справи постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №590038 від 25.09.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, та протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №295229 від 25.09.2021 складеним відносно ОСОБА_1 , за вчинення ним порушення п. 2.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1ст.122-2 КУпАП.

Слід зазначити, що дослідивши матеріали справи, суд вважає, що поліцейськими було дотримано процедури фіксування відмови водія, в якого наявні ознаки алкогольного сп`яніння від проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема поліцейськими здійснювалася безперервна фіксація на технічні засоби відеозапису. Так, саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП про у якому зазначено ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, до протоколу внесено відомості щодо способу фіксації відмови водія від проходження огляду, а саме за допомогою відеофіксації.

При розгляді даної справи, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП доведена повністю, дії останнього працівником поліції, який складав протокол, кваліфіковані вірно.

Таким чином, вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №295228 від 25.09.2021, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №590038 від 25.09.2021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №295229 від 25.09.2021 складеним відносно ОСОБА_1 , за вчинення ним порушення п. 2.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1ст.122-2 КУпАП, відеозаписом з місця події зафіксованого технічним засобом що міститься на доданому до матеріалів справи DVD диску.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки, виданої т.в.о. інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатської області ДПП ст. л-та поліції Д.Норожнова, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія на право керуванян транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 12.09.1985.

Відповідно до вимог статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Крім того, суд бере до уваги при розгляді даної справи, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

Згідно клопотання, яке надійшло до суду від громадської організації «Союз Чорнобиль України» Закарпатської області від 02.11.2021 року, голова організації Фущич Ю. просить взяти до уваги, що ОСОБА_1 , є ліквідатор аварії на ЧАЕС, член правління ГО м. Ужгорода, характеризується позитивно, нагороджувався грамотами, дружина онкохвора, потеребує дорого вартісного лікування, ОСОБА_1 теж хворіє, а матеріальне становище такого потребує покращення. При цьому, жодних додатків до такого клопотання надано не було.

При накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , враховує викладене вище, обставини визначені ст. 33 КУпАП, та вважаю що на нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік, оскільки таке встановлено за більш серйозне правопорушення з числа вчинених вказаною особою, та за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. №3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2270 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 36, 40-1, 245, 283-285, 287-291 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП справа №308/13046/21 пров. №3/308/1756/21 та за ч.1 ст. 122-2 КУпАП справа №308/13053/21 пров. №3/308/7161/21, присвоїти об`єднаному провадженню єдиний унікальний номер справи №308/13046/21 пров. №3/308/1756/21.

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в еквіваленті становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош