Справа № 439/1513/20
Провадження № 3/439/4/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНІСТРАТИВНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ

26 січня 2021 року м. Броди

Суддя Бродівського районного суду Львівської області Петейчук Б.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює,

за ст. 185 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 30 жовтня 2020 року близько 09 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , перешкоджала слідчій (розшуковій) дії, а саме обшуку, відмовлялася залишити приміщення квартири, у якій проводився обшук на прохання дізнавача ОСОБА_2 , чим вчинила злісну непокору розпорядженню поліцейського. Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання, які були призначені на 04.11.2020 року, 19.11.2020 року, 02.12.2020 року, 14.12.2020 року та 05.01.2021 року не з`являлася. У судове засідання, яке було призначене на 26.01.2021 року, ОСОБА_1 з`явилася, вину не визнала та пояснила, що дане провадження про адміністративне правопорушення відносно неї за ст. 185 КУпАП є переслідуванням її як юриста працівниками правоохоронних органів за її професійну діяльність. Щодо фактичних подій, які відбувалися 30 жовтня 2020 року, конкретних пояснень судді не надала. Стверджує, що працівники поліції неправомірно, тобто всупереч закону, змусили її покинути приміщення житлової квартири, де проводилася слідча розшукова дія обшук житла особи. Тому вважає, що справа про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП підлягає закриттю. Водночас, ОСОБА_1 під час судового засідання заявила відвід судді. Свою заяву мотивувала тим, що суддя, у провадження якого перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є корумпованим, оскільки знищив документи у судовій справі та вступив у злочинний зговір із працівниками правоохоронних органів. Тому ОСОБА_1 не може довіряти в розгляді судової справи судді, який вирвав із матеріалів судової справи понад п`ятдесят аркушів, зокрема кольорову копію диплома юриста з відзнакою, що належить ОСОБА_1 .

Дослідивши заяву про відвід судді в частині порушених в заяві підстав для відводу судді, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Здійснюючи систематичне тлумачення норм, приходжу до висновку, що суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. Водночас існує презумпція неупередженості судді, проте якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Тому відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. У протилежному випадку це є підставою для відмови у його задоволенні.

Враховуючи аргументи ОСОБА_1 , вважаю, що обставини, які викладені у заяві про відвід є безпідставними, оскільки будується на оціночних судженнях, які у сукупності між собою є хаотичними та невзаємопов`язаними. Встановлено, що відсутні обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді. Не наведено жодних доказів, які б давали обґрунтовано вважати, що суддя прямо чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи. Підстав для заявлення самовідводу суддя не знаходить.

Проаналізувавши докази по справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АРП18 №710233 від 30.10.2020 року; протокол про адміністративне затримання серії АЗ № 169272 від 30.10.2020 року; письмові пояснення ОСОБА_3 ; письмові пояснення ОСОБА_4 ; письмові пояснення ОСОБА_1 ; матеріали відеофіксації; особисті пояснення ОСОБА_1 , які надані у судовому засідання, вважаю, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення за яке передбачено відповідальність за ст. 185 КУпАП України, із огляду на таке:

Диспозиція статті 185 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, виражається у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов`язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов`язкових елементів, таких як перебування працівників поліції при виконанні службових обов`язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП суд враховує постанову Верховного Суду України від 03 березня 2014 року по справі № 5-49к13, рішення Європейського суду з прав людини по справі «Веренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, де зазначено, що суть вимоги працівника поліції, з метою надання оцінки законності є обов`язковим елементом для кваліфікації дій за ст. 185 КУпАП.

Суддею встановлено, що 30 жовтня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області було проведено обшук у приміщенні житлової квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Дана слідча розшукова дія проводилася начальником сектору дізнання Бродівського ВП Золочівського ГУ НП у Львівській області Білецькою Марією Андріївною.

Відповідно до ч. 3 ст. 236 КПК України, слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку. Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність. Слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам обшуку користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до обшуку на будь-якому етапі його проведення.

Згідно із нормою статті 401 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Як вбачається із матеріалів відеофіксаціїї, ОСОБА_1 перебувала у приміщенні житлової квартири, де проводилася слідча розшукова дія, а саме обшук житла. У ході проведення обшуку житла особи, працівники поліції, які були при виконанні своїх службових обов`язків, повідомили ОСОБА_1 , що під час проведення даної слідчої розшукової дії необхідно дотримуватися порядку та не перешкоджати працівникам поліції у проведенні обшуку. Проте ОСОБА_1 почала підвищувати голос та порушувати порядок проведення слідчої розшукової дії. У подальшому ОСОБА_1 , було надано законне розпорядження дізнавачем, який проводив дану слідчу розшукову дію, представитися. Однак всупереч даному законному розпорядженню дізнавача, ОСОБА_1 його проігнорувала та почала відтворювати поведінку, яка виражалася у зухвалій та зверхній формі спілкування із працівниками правоохоронних органів та вимозі до працівників поліції покинути приміщення квартири. Не отримавши жодної відповіді на розпорядження, враховуючи порушення та перешкоджання ОСОБА_1 у проведенні обшуку житла, дізнавач, ОСОБА_5 , постановила законну вимогу покинути приміщенні житлової квартири, де проводиться слідча розшукова дія обшук житла, яку дізнавач озвучила декілька разів. Однак ОСОБА_1 на неї жодним чином не відреагувала та вважала, що працівники поліції безпідставно перебувають у житловому приміщенні даної квартири.

Систематизуючи вищезазначене, суддя приходить до переконання, що працівники поліції, зокрема дізнавач, перебували під час виконання своїх службових обов`язків. Вимога дізнавача ОСОБА_5 , щодо залишення приміщення квартири ОСОБА_1 , де проводився обшук житла є законною, а сама суть вимоги дізнавача є правомірною та такою, що підлягає належному та достатньому усвідомленню суб`єктом, до якого вона спрямована. Фактичні обставини справи, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АРП18 № 710233 від 30.10.2020 року відповідають обставинам справи, які були встановлені суддею. Зокрема, ОСОБА_1 , перешкоджала у проведенні слідчої розшукової дії (обшуку житла), намагалася випроводити працівників поліції, невиправдано підвищувала голос та проводила інші дії, які реально не відповідали обстановці даної події та не виконувала законних розпоряджень та вимог поліцейського.

Тому з огляду на це є всі підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 185 КУпАП (злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків).

Обираючи вид та міру стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особа порушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та приходить до висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах розміру, передбаченого санкцією ст. 185 КУпАП.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі, встановленому цим законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя,

постановив:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі восьми неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень.

Стягнути судовий збір в розмірі 454 грн. з ОСОБА_1 на користь держави, одержувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA 0026001, код класифікації доходів 22030106, призначення платежу стягнення судового збору на користь Держави.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.М. Петейчук