КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/547/2021 Суддя 1 інстанції - Валігура Д.М.
Категорія: ст. 44-3 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши за участі захисника Бевз В.В. матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 420,40 гривень.

Судом встановлено, що бариста ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці, 17.08.2020 року о 10 год. 40 хв. в м. Києві по просп. Науки, 4, порушив п. 7 Вимог щодо персоналу Розпорядження № 62 від 01.07.2020 (Розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації Виконавчий орган КМР (КМДА), а саме: відсутнє документальне підтвердження щоденної термометрії працівників закладу. Тобто ОСОБА_1 своїми діями порушив правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року скасувати та закрити провадження по справі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Посилаючись на вимоги ст. 256 КУпАП ОСОБА_1 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складений головним спеціалістом відділу контролю за благоустроєм Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, проте до функцій Відділу контролю за благоустроєм не відноситься контроль наявності документального підтвердження щоденної термометрії працівників, тобто головний спеціаліст Відділу не є уповноваженою особою, яка має право складати протокол про адміністративне стягнення за даним фактом.

Окрім цього, апелянт вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено місце складання: м. Київ, проспект Науки,4 , проте за вказаною адресою знаходиться дев`ятиповерховий будинок, в якому зареєстровано декілька юридичних осіб.

Також ОСОБА_1 вказує на те, що в розділі протоколу «місце, час вчиненняі суть адміністративного правопорушення» вказана лише назва вулиці та номер будинку, назва міста не зазначена.

Крім цього апелянт зазначає, що в протоколі також не зазначено, в якому саме закладівідсутнє документальне підтвердження щоденної термометрії працівників.

Також ОСОБА_1 вказує на те, що в постанові суду зазначено, що барист ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці в м. Києві по просп. Науки, 4своїми діями порушив правила щодо карантину людей, однак ні в протоколі, ні в постанові суду не зазначено, де саме розташовано робоче місце, в якому закладі, у зв`язку з чим, на думку апелянта, встановити об`єктивну сторону адміністративного правопорушення неможливо.

Крім цього апелянт зазначає, що в протоколі зазначено, що порушено вимоги карантинного режиму, а саме пункту 7 вимог щодо персоналу Розпорядження № 62 від 01.07.2020 р. Керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації ВО КМР (КМДА), однак Розпорядження складається з Переліку діяльності суб`єктів господарювання, розташованих у зоні надзвичайної ситуації, яка передбачає роботу з відвідувачами та зупиняється тимчасово до окремого розпорядження та Особливого порядку проведення профілактичних і проти епідеміологічних, у тому числі дезінфекційних, та інших заходів, у місті Києві на час ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня, яка відноситься до категорії «Медико-біологічні НС» код 20713 «Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб». Документ під назвою Вимоги щодо персоналу в Розпорядженні № 62 відсутній, проте, суд у постанові зазначив, що порушений п.7 Вимог щодо персоналу Розпорядження № 62.

ОСОБА_1 вказує на те, що адміністративний протокол складений відносно фізичної особи, яка працює баристом, проте барист не уповноважений здійснювати щоденну термометрію працівників закладу, документально це фіксувати та зберігати таку документацію. Ні трудовим договором (контрактом), ні Розпорядженням №62 не передбачена відповідальність працівника за відсутність документального підтвердження щоденної термометрії працівників закладу. Зазначеним розпорядженням не передбачено також, де саме повинні знаходитися листки термометрії (у працівника, керівника закладу, власника).

Відтак, на переконання апелянта, за допомогою зазначеного протоколу та у відсутність доданих до нього матеріалів встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП - неможливо.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте згідно пояснень захисника - адвоката Бевз В.В., Сосулєв О.Л. не заперечував проти проведення судового засідання у його відсутність та за участі захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Бевз В.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши надані під час апеляційного розгляду докази у справі, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції вищевказаних вимог закону не дотримався та дійшов необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Так, згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Розпорядженням КМДА №62 від 01.07.2020 року, внесено зміни та викладено в новій редакції «Особливий порядок проведення профілактичних і протиепідемічних, у тому числі дезінфекційних, та інших заходів, у місті Києві на час ліквідації наслідків надзвичайної ситуації регіонального рівня, яка відноситься до категорії "Медико-біологічні НС" код 20713 "Надзвичайна ситуація, пов`язана з епідемічним спалахом небезпечних інфекційних хвороб" (далі Порядок).

Цим Порядком встановлено вимоги до суб`єктів господарювання щодо персоналу, дезінфекції, вхідного санітарного контролю та інформування відвідувачів.

Зокрема, пунктом 7 Порядку на суб`єктів господарювання покладено обов`язок забезпечення проведення щоденної термометрії всіх працівників (перед початком робочої зміни та після її завершення), результати проведення якої вносити до оформлених на кожного працівника листків термометрії.

Тобто, вказаним Порядком встановлено вимоги не до будь-яких осіб, а лише суб`єктів господарювання, якими згідно Господарського кодексу України є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Однак, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що - ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем або безпосереднім суб`єктом господарювання, що здійснює відповідну діяльність, а тому він не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП за виписаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії КВ №10-492 від 17.08.2020 року вбачається, що барист ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці, 17.08.2020 року о 10 год. 40 хв. в м. Києві по просп. Науки, 4, порушив п. 7 Вимог щодо персоналу Розпорядження № 62 від 01.07.2020 (Розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації Виконавчий орган КМР (КМДА), а саме: відсутнє документальне підтвердження щоденної термометрії працівників закладу. Тобто, ОСОБА_1 своїми діями порушив правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

При складанні такого протоколу про адміністративне правопорушення не в повній мірі дотримано вимог ст. 256 КУпАП, адже, зазначено місце складання: м. Київ, проспект Науки,4, проте, за вказаною адресою знаходиться дев`ятиповерховий будинок, в якому зареєстровано декілька юридичних осіб, і не конкретизовано юридичну особу. При цьому, відповідно до копії витягу з реєстру платників єдиного податку, місце провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання - ОСОБА_2 визначено в м. Києві по пр. Науки, 4а.

Крім того, в протоколі не зазначено, в якому саме закладі відсутнє документальне підтвердження щоденної термометрії працівників.

Суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, формально послався на протокол про адміністративне правопорушення серії КВ №10-492 від 17.08.2020 року, не з`ясував чи винний ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та в постанові не навів об`єктивних даних, на яких ґрунтується висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисником ОСОБА_1 - адвокатом Бевз В.В. надано довідку ФОП ОСОБА_2 , згідно якої ОСОБА_1 прийнятий на роботу бариста. До його посадових обов`язків відноситься: приготування кавових напоїв; змішування інгредієнтів для напоїв; вибір сорту кави; обслуговування еспрессо-машин. В обов`язки ОСОБА_1 не входило та не входить здійснення щоденної термометрії працівників закладу, документальне фіксування таких даних та зберігання документації із зафіксованими даними щоденної термометрії.

Відтак, з вищезазначеної довідки вбачається, що ОСОБА_1 є найманим працівником ФОП, працює на посаді бариста, а тому йому не може ставитися у вину дії чи бездіяльність іншого суб`єкта відповідальності, яким він в даному випадку не є. Доказів того, що на нього роботодавцем покладений обов`язок з проведення щоденної термометрії всіх працівників (перед початком робочої зміни та після її завершення) та внесення результатів термометрії до оформлених на кожного працівника листка термометрії, матеріали справи не містять.

Ні трудовим договором (контрактом), ні Розпорядженням №62 не передбачена відповідальність працівника за відсутність документального підтвердження щоденної термометрії працівників закладу. Зазначеним розпорядженням не передбачено також, де саме повинні знаходитися листки термометрії (у працівника, керівника закладу, власника).

Таким чином, обґрунтованими є апеляційні доводи про те, що ОСОБА_1 як барист не уповноважений здійснювати щоденну термометрію працівників закладу,документально це фіксувати та зберігати таку документацію, відповідно, він не порушував вимоги п. 7 Вимог щодо персоналу Розпорядження № 62 від 01.07.2020 (Розпорядження керівника робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації Виконавчий орган КМР (КМДА).

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям ЄСПЛ.

У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

Так, в рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. 44-3 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року підлягає скасуванню, а справа щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч. ст.247 КУпАП, а саме за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал