ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/71/21 Номер провадження 33/814/329/21Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 01 січня 2021 о 19 годині 16 хвилин в с.Стовбино керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 ПДР України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду. Вказує, що працівниками поліції було допущено порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На розгляд справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його адвокат Яковенко Г.М. не з`явився.

До суду надійшла заява адвоката Яковенка Г.М., який прохав перенести розгляд справи, призначений на 20 липня 2021 року. На обґрунтування заяви, адвокат вказав, що ОСОБА_1 повідомив його про свою хворобу у зв`язку з чим він не може прибути до м. Полтава для прийняття участі у розгляді справи.

Разом з тим, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви, оскільки адвокатом не подано до суду жодних доказів на підтвердження існування зазначених перешкод для прибуття у судове засідання. Крім того, у заяві не аргументована необхідність присутності у судовому засідання саме особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності , позаяк її захисник був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді апеляційної інстанції і не навів будь-яких обставин, які могли свідчити про поважність причин, які унеможливлюють його прибуття у судове засідання і здійснення захисту прав ОСОБА_1 відповідно до ордеру про надання правничої допомоги.

За наведених обставин апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи без її учасників.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень п. 2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07 листопада 2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про скоєння правопорушення від 01 січня 2021 року серії ОБ №087775, тестуванням на алкоголь до протоколу №08775 від 01 січня 2021 року до протоколу № 08775 результат 1,25‰, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Твердження ОСОБА_1 , що поліцейськими було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці всупереч його вимозі провести огляд у медичному закладі спростовуються відеоматеріалами нагрудної камери поліцейського, якими зафіксовано що у присутності двох свідків працівник поліції запропонував ОСОБА_1 продути трубку вимірювального пристрою на місці або ж пройти огляд у медичному закладі у м. Мирогороді, на що останній погодився пройти огляд на місці. ОСОБА_1 надали пакетик з мундштуком, щоб останній його розпакував. Цілісність пакетика порушена не була. Після продування прилад зафіксував стан сп`яніння.

З урахуванням наведеного суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням вимог законодавства.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що показники газоаналізатору «DRAGER Alcotest» 6810 не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки його застосування не регламентоване МОЗ та Держспоживстандартом, суд зазначає наступне.

З оскарженої постанови вбачається, що огляд правопорушника на стан сп`яніння був здійснений за допомогою газоаналізатору «DRAGER Alcotest» 6810.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Інструкцією з експлуатації газоаналізатору «Alcotest 6810» визначено, що умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування». Розділом «Інтервали технічного обслуговування» передбачені інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців.

Згідно із результатами тестування на алкоголь до протоколу №08775 від 01 січня 2021 року, останній раз калібрування приладу № ARCC-0209 відбувся 01 жовтня 2020 року, тобто у межах встановленого законом строку.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для сумніву у достовірності отриманих у ході проведення перевірки даних.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, суд всебічно, повно та об`єктивно розглянув зазначену справу, правильно встановив фактичні обставини, дослідив та оцінив наявні у справі докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з додержанням вимог ст. 33 КУпАП.

Підстави для скасування або зміни постанови місцевого суду, що є законною та обґрунтованою відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 березня 2021 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця