Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/1568/21

Номер провадження 3/511/676/21

"09" серпня 2021 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Теренчук Ж . В, розглянувши матеріали, які надійшли від 6 роти 1 батальйону Полку управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 08.07.2021 року о 11 год 13 хв на 452 км траси М-05 керуючи а/м «БМВ" д/н НОМЕР_1 не виконав вимогу поліцейських про зупинку транспортного засобу поданого за допомогою сигнального диску з червоним сигналом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4, 8.9-а ПДР.

ОСОБА_1 про час та місце слухання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі правопорушника, так як відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» , ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Згідно ст. 268 КпАП України явка правопорушника у вказаній категорії справ не є обов`язковою, а тому суд вважає за можливе розглянути протокол без особистої участі правопорушника.

Вина ОСОБА_1 в вчиненні даного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №077440 від 08.07.2021 року, згідно якого ОСОБА_1 08.07.2021 року о 11 год 13 хв на 452 км траси М-05 керуючи а/м «БМВ" д/н НОМЕР_1 не виконав вимогу поліцейських про зупинку транспортного засобу поданого за допомогою сигнального диску з червоним сигналом. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4, 8.9-а ПДР.

Вивчивши матеріали справ, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.4 ПДР, згідно якого водій повинен на вимогу працівника поліції зупинитися з дотриманням вимог ПДР, п. 8.9-а ПДР, згідно якого вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою - невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

З урахуванням викладеного, вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, прихожу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, що буде достатнім для його виховання та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн, який слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

На основі викладеного та керуючись ст. 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто п`ятдесят три) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 454,00 грн на користь держави.

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

рахунок отримувача: UА0026001

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ж. В. Теренчук

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.