ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 954/545/20 Головуючий в суді І інстанції: Гончаренко О.В.
Номер провадження: 33/819/1/21 Доповідач: Литвиненко І.І.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді Литвиненко І.І., при секретарі

Джига С.Е., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , адвоката Дубового І.А., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Дубового І.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 12 серпня 2020 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 12 серпня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 28 травня 2020 року о 15:14 год. в смт Нововоронцовка по вул. Суворова, керуючи скутером Ямаха, не встежила за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагувала на її зміну, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом AUDI Q7 д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат Дубовий І.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права, просить постанову Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 12 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи порушено принцип рівності сторін, оскільки суд взяв до уваги лише покази свідків, залучених потерпілою стороною, однак не взяв до уваги покази свідка сторони захисту ОСОБА_3 .

Крім того, суд відмовив в задоволенні клопотання сторони захисту про витребування з Нововоронцовського ВП Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області відповіді на заяву ОСОБА_1 та в задоволенні клопотання про проведення експертизи, чим обмежив сторону захисту в збиранні доказів.

Також вказує, що судом першої інстанції не враховано, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з грубим порушенням вимог актів законодавства України, що регулює дорожній рух, за відсутності події адміністративного правопорушення та доказів вини ОСОБА_1 .

Натомість судом не враховано, що водієм ОСОБА_2 порушено пункти 10.1. та 10.3 Правил дорожнього руху України.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши адвоката Дубового І.А., особу яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілу ОСОБА_2 , дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

В судове засідання 18 січня 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не з`явилися. Про місце, дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Заяв, клопотань, про відкладення розгляду адміністративної справи, до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані відомості судом встановлюються на підставі оцінки доказів, яка згідно ст.252 КУпАП має здійснюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні чи інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ( Ireland v.the United Kingdom ), п.161, Series A заява № 25).

Наведені висновки ЄСПЛ в повній мірі кореспондуються із положеннями ст.62 Конституції, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Перевіривши оскаржуване судове рішення згідно з доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вказані вимоги законодавства судом першої інстанції дотримані не були.

Згідно вимог ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Виходячи зі змісту диспозиції вказаної статті, для притягнення особи до відповідальності за ст.124 КУпАП, обов`язковою та необхідною умовою є встановлення факту порушення ПДР та існування причинно-наслідкового зв`язку між порушенням правил дорожнього руху і пошкодженням транспортних засобів чи іншого майна.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 , ставиться у вину порушення вимог п.2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно з п.2.3 (б), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.12.1, 13.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно статті 251 КУпАП саме на співробітників поліції, як на осіб, що в силу статті 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів, які в силу системного аналізу вимог статей 251 та 256 КУпАП мають бути додані до протоколу та/або посилання на які повинні міститися в самому протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що до суду був скерований протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №468748 від 28 травня 2020 року, згідно якого ОСОБА_1 28 травня 2020 року, 15:14 год. в смт.Нововоронцовка, вул.Суворова керувала скутером «Ямаха», не була уважною не стежила за дорожньою обстановкою, не зреагувала на її зміну, не витримала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, чим порушила вимоги п.2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

До цього протоколу, органом, уповноваженим на збирання доказів додано як докази винуватості ОСОБА_1 схему ДТП, та письмові пояснення безпосередніх учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Отже особа, уповноважена на збирання доказів винуватості особи, склавши протокол про адміністративне правопорушення вважала схему ДТП, та пояснення водіїв учасників ДТП та достатніми доказами для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, не звернувши уваги, що ці докази є суперечливими.

Зокрема в своїх поясненнях кожен з водіїв фактично заперечував свою вину у ДТП, та виклав власну версію подій. При цьому, сама по собі схема ДТП не спростовує версію перебігу подій, що висувалась водієм ОСОБА_1 .

Не зважаючи на суперечливість цих доказів, суд першої інстанції, формально послався на них в оскаржуваній постанові як на докази винуватості ОСОБА_1 та не дав їм належної, ґрунтовної юридичної оцінки, що призвело до передчасності висновку суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції пояснила, що вона 28 травня 2020 року о 15:00 год. керувала мопедом по вул. Суворова в смт Нововоронцовка. Вказана дорога є односторонньою. При цьому її транспортний засіб обігнав/випередив автомобіль білого кольору. Продовжуючи рухатися далі по вул. Суворова даний автомобіль почав здійснювати поворот вправо. При цьому вона рухалася по правій стороні. Вказаний автомобіль білого кольору рухався по лівій стороні дороги та різко повернув вправо, тому сигнал повороту вона не помітила. Побачила, що автомобіль різко повернув вправо приблизно на відстані 10-15 метрів від неї. Тоді вона почала гальмувати та здійснила зіткнення із зазначеним транспортним засобом.

ОСОБА_2 суду апеляційної інстанції пояснила, що 28 травня 2020 року, керувала автомобілем AUDI Q7 д.н. НОМЕР_1 по вул. Суворова в смт Нововоронцовка. Попереду неї їхала невідома їй жінка на мопеді білого кольору. Вона здійснила випередження вказаного мопеду. Проїхавши 300 метрів увімкнула сигнал повороту. Для здійснення маневру залишалося 150 метрів. Ввесь час після випередження скутер перебував позаду її машини. Коли повертала, почула удар в праву сторону свого транспортного засобу.

В ході апеляційного розгляду, з метою усунення наведених протиріч щодо обставин ДТП, судом апеляційної інстанції, за клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Дубового І.А. призначено автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС (а.п.140).

В ході проведення вказаної експертизи, експертом заявлено клопотання про надання додаткових відомостей, які були надані сторонами (а.п.145, 162, 170).

На підставі матеріалів провадження та наданих сторонами відомостей, експертом підготовлено висновок №403-АТ від 15 грудня 2020 року, відповідно до якого, встановлено, що відповідно до матеріалів справи, у розглянутій дорожній ситуації, покази водія скутера ОСОБА_4 без р.н., щодо його руху правіше від автомобіля Audi Q7 р.н. НОМЕР_1 можна вважати технічно спроможними.

З урахуванням наданих на дослідження матеріалів справи, у розглянутій дорожній ситуації, слід дійти висновку, що покази водія автомобіля Audi Q7 р.н. НОМЕР_1 , про те, що автомобіль рухався ближче до правого краю проїзної частини є технічно не спроможними.

Під час первинного контактування автомобіль Audi Q7 р.н. НОМЕР_1 , розташовувався задньою правою бічною частиною до передньої лівої частини скутеру Yamaha Gear без р.н., з наступним відворотом останнього праворуч та провадженням по правому борту до передньої частини.

В розглянутій дорожній ситуації дії водія автомобіля Audi Q7 р.н. НОМЕР_1 не відповідали технічним вимогам пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України.

Встановити відповідність дій технічним вимогам Правил дорожнього руху України, водієм скутеру Yamaha Gear без р.н., в рамках даного дослідження не представляється можливим, через неможливість встановлення наявності (відсутності) технічної можливості у водія скутеру Yamaha Gear без р.н., уникнути зіткнення.

У розглянутій дорожній ситуації, водій скутеру ОСОБА_4 без р.н. з моменту виявлення небезпеки для його руху, повинна була діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

У розглянутій дорожній ситуації, встановити наявність (відсутність) технічної можливості у водія скутеру Yamaha Gear без р.н., уникнути зіткнення, в рамках даного дослідження не представляється можливим, через неможливість встановити час (або відстань), що пройшов (ла) з моменту зміни напрямку руху водієм автомобіля Audi Q7 р.н. НОМЕР_1 , до зіткнення зі скутером.

У розглянутій дорожній ситуації, водій автомобіля Audi Q7 р.н. НОМЕР_1 повинна була діяти у відповідності з вимогами пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України.

У розглянутій дорожній ситуації, водій автомобіля Audi Q7 р.н. НОМЕР_1 виконуючи в комплексі вимоги вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України, тобто відмовившись від виконання маневру повороту праворуч до проїзду скутеру Yamaha Gear без р.н., мала технічну можливість не допустити настання даної події.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з огляду на висновки експерта, апеляційний суд приходить до висновку, що вина саме ОСОБА_1 у вчиненні ДТП не доведена зібраними у справі доказами поза розумним сумнівом.

Склад адміністративного правопорушення передбачає комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбачає систему ознак, що характеризують зовнішню сторону правопорушення. Вона містить у собі передусім такі ознаки, як: власне протиправне діяння (дія чи бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між протиправним діянням і шкідливими наслідками, що наступили; час, місце, умови, спосіб та засоби вчинення правопорушення.

Суб`єктивна сторона це комплекс ознак, що характеризують внутрішню сторону правопорушення. До ознак, які характеризують суб`єктивну сторону, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

За відсутності хоча б однієї із складових об`єктивної та суб`єктивної сторони караного діяння, не можна стверджувати, що в діях особи наявний склад адміністративного правопорушення.

При цьому доказуванню підлягають всі елементи складу правопорушення

Тобто органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення має бути доведено не тільки сам факт вчинення протиправної дії та її наслідків, але й причинний зв`язок між діяннями конкретної особи та шкідливими наслідками, що настали.

Разом із цим, відповідно до висновку експерта №403-АТ від 15 грудня 2020 року, дати відповідь на питання дії якого з водіїв, з технічної точки зору привели до дорожньо-транспортної пригоди, в рамках даного дослідження не представляється можливим.

У рішенні «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, за наявності певної неповноти, ініціював дослідження доказів та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, тобто взяв на себе функцію обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що ЄСПЛ розцінено як порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагальності процесу.

Тобто в силу норм чинного КУпАП та практики ЄСПЛ апеляційний суд не вправі самостійно збирати додаткові докази, оскільки в протилежному випадку буде порушено принцип рівності сторін і вимог змагальності процесу.

Таким чином, причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та наслідками у виді ДТП висновком експерта не підтверджено.

З показань ОСОБА_2 та ОСОБА_5 неможливо стверджувати поза розумним сумнівом, що ДТП сталася саме з вини водія ОСОБА_1 .

Не підтверджує також наявності в діях ОСОБА_1 порушення п.2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України долучена до протоколу схема ДТП, оскільки зазначені в ній дані, а саме місце зіткнення автомобілів, їх розташування на проїзній частині автодороги, не спростовує показань ОСОБА_1 , щодо обставин ДТП. Отже, зазначена схема ДТП, на переконання апеляційного суду, не може в категоричній формі бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки не містить будь-якої інформації щодо причинно-наслідкових зв`язків у діях учасників ДТП за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а доводить лише факт наявності ДТП.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, то він сам по собі без підтвердження іншими доказами в справі не може свідчити про доведеність вини особи у вчиненні правопорушення.

Покази свідка ОСОБА_5 , допитаного судом першої інстанції, на думку суду апеляційної інстанції, також містять суперечності та не дозволяють вірно встановити фактичні обставини справи, оскільки наведений свідок події ДТП не бачив, та вказав, що бачив лише як автомобіль Ауді об`їхав мопед, на якому їхала жінка. Транспортні засоби рухалися один за одним. Метрів через 50-100 автомобіль Ауді показав поворот вправо. Однак наведені покази, в частині розташування транспортних засобів на дорозі не узгоджуються із поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які вказують на те, що транспортні засоби їхали в різних смугах руху (згідно показів ОСОБА_2 її автомобіль їхав по центру автодороги, а мопед під керуванням ОСОБА_1 по правій частині дороги; згідно показів ОСОБА_1 автомобіль Ауді їхав по лівій смузі, а вона по правій).

Таким чином, на думку апеляційного суду, належних та достатніх доказів наявності в діях ОСОБА_1 порушень ПДР України, і як наслідок - наявності складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, здобуто не було, а суд першої інстанції при розгляд справи не звернув належної уваги на вказані обставини.

З огляду на вищенаведене у відповідності до положень ст. 294 КУпАП апеляційна скарга підлягає задоволенню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Дубового І.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Нововронцовського районного суду Херсонської області від 12 серпня 2020 року, відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) І.І. Литвиненко