Справа № 405/4294/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Льон С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП суду не відомий, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №641385 від 04.06.2021 ОСОБА_1 22.05.2021 о 01:50 год. не зачинив заклад громадського харчування, а саме ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: вул.Дворцова, чим порушив постанову Кабінету Міністрів №1236 від 09.12.2020, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про її своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 10 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до ч.17 ст.6 цього Закону особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які, зокрема, беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Під час складання протоколу у справі про адміністративне ОСОБА_1 повідомив, що місцем його проживання є АДРЕСА_1 , проставив підпис у вказаному протоколі, а тому безперечно розумів, що за даною адресою судом будуть здійснюватися його виклики для розгляду справи, жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив, своїми діями ігнорує отримання повісток, що вказує на його небажання брати участь в розгляді справи.

При цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Крім того, судом відзначається, що інформація про день, час та місце розгляду даної справи завжди завчасно розміщувалась на офіційному сайті «Судова влада України» в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду», інформація якого є відкритою та загальнодоступною.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, у тому числі з врахуванням положень ч.10, ч.17 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями, та відповідальність за них (п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України).

Частина 2 статті 7 КУпАП визначає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення у ст.9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення, у тому числі передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно зі ст. 256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.

Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, фактів, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Однак, згідно вказаного протоколу не вбачається, чому саме гр. ОСОБА_1 мав за обов`язок зачиняти заклад громадського харчування, а саме ресторан « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: вул.Дворцова.

Також, в протоколі не коректо вказане місце вчинення адміністративного правопорушення - без зазначення номеру будинку та населеного пункту.

Частина 1 статті 44-3 КУпАП є відсилковою, але інспектором під час складення протоколу не зазначено в повному обсязі який пункт та якого нормативно-правового акту порушив ОСОБА_1 .

У відповідності зі ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку суддя встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення, не додано жодного іншого доказу, передбаченого ст.251 КУпАП, про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, а саме: пояснення свідків та показання технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису та які б належним чином підтверджували факт вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, правопорушення, та ін.

Конституція України закріплює принцип судочинства презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності.

Матеріали даної справи не доводять причетність та винуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

На підставі вищезазначеного та у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.44-3, ст. 247, 283, 284, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Світлана Михайлівна Льон