17.11.2021 Єдиний унікальний № 371/839/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року м. Миронівка

ЄУН 371/839/21

Провадження № 3/371/381/21

Миронівський районний суд Київської області в складі судді Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , працює водієм у ТОВ «1-Транс Лоджистік»,

за ст. 126 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ААБ № 116418 про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП.

За змістом протоколу, ОСОБА_1 , 10 серпня 2021 року о 10 годині 10 хвилин, керував транспортним засобом вантажним автомобілем марки «DAF», модель «FT XF 105-410», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Дніпровське Шосе міста Кривий Ріг, будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами, згідно постанови державного виконавця від 5 березня 2020 року ВП №49423615.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, пояснив, що позбавлення його водійських прав може привести до втрати джерела засобів для існування та неможливості сплати боргу за аліментами у виконавчому провадженні, в якому його обмежено у праві керування транспортним засобом.

Відповідно до правил ст. 268 КУпАП явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП не є обов`язковою, а тому справу про адміністративне правопорушення можливо розглянути за відсутності правопорушника.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 2.1 а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за ст. 126 ч. 3 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суд перевіряючи наявність чи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження ОСОБА_1 у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності ОСОБА_1 про наявність відносно нього постанови державного виконавця про його обмеження у праві керування ним транспортними засобами; наявність чи відсутність постанови про скасування заходів примусового виконання рішень.

Відповідно до ст. 2 КУпАП,законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

У рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст. 6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15.05.2008). Зокрема позбавлення прав на керування транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998).

Обов`язок доводити вину, як складова презумпції невинуватості, покладається на адміністративний орган та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявна копія постанови державного виконавця Оржинського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), прийнята у виконавчому провадженні № 49423615 5 березня 2020 року, про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 10 серпня 2021 року місцем роботи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є ТОВ «1-Транс Лоджистік», тобто фактично керуючи транспортним засобом вантажним автомобілем марки «DAF», модель «FT XF 105-410», державний номерний знак НОМЕР_1 , вказана особа виконувала свої безпосередні трудові обов`язки.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 і на даний час працює водієм ТОВ «1-Транс Лоджистік», позбавлення його водійських прав може привести до втрати джерела засобів для існування.

Постановою державного виконавця Оржицького відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 08 листопада 2021 року, встановлено що ОСОБА_1 працює водієм в ТОВ «1-Транс Лоджистік», це є єдиним видом доходу боржника.

З цих підстав, вказаним рішенням скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено раніше, на підставі п. 1 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що, відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керувати транспортними засобами не могло бути застосовано з огляду на ті обставини, що встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Зважаючи на вказаний факт та ті обставини, що таке обмеження державним виконавцем скасовано, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251, 268, 280, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_1 за ст. 126 ч. 3 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного терміну з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя підпис Л.О.Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О.Капшук