Провадження № 33/4820/669/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Бережний С.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Якимець М.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Бейлика М.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькомусправу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бейлика М.Б. на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2021 року

в с т а н о в и в:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130КУпАП, та накладено на ньогоадміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 23.04.2021 біля 13 год. 08 хв., по вул. Панаса Мирного, неподалік будинку №35/2 в м. Хмельницькому, керував транспортним засобом марки «Mazda 626», д.н.з. НОМЕР_1 ,з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та в порушення вимог п 2.5 ПДР України відмовився від проходження, відповідно до встановленого ст.266 КУпАП порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинивадміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити відносно нього провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та прийнята з порушенням норм процесуального і матеріального права, суддею при винесенні постанови не враховано та не перевірено усіх дійсних обставин справи, безпідставно зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення та притягнення його до відповідальності.

Звертаєувагу на те, щозібраніпрацівникамиполіціїматеріалисправи не підтверджують факт ОСОБА_2 транспортнимзасобом у час, вказаний у протоколі, тобто23.04.2021 о 13 год 08хв. У той же час, ОСОБА_1 повністюзаперечує факт керування ним автомобілем у цей час. Вважає файл «video_2021_04-27_09-40-13» та зафіксовану в ньому інформацію недопустимим доказом, так як на його думку був записаний не в той самий день. В протоколі не зазначено, що до нього долучається відео файл «video_2021_04-27_09-40-13» який був оглянутий судом і на підставі якого суд встановив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, також в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які вказані в протоколі, як додаток до нього.

Заслухавши поясненнязахисниката Волошина О.В., які підтримували подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 23 квітня 2021 року був складений поліцейським взводу №1 роти №1 БУПП в Хмельницькій області, того ж дня, о 13 год. 08 хв. в м.Хмельницькому по вул. Панаса Мирного 35/2 ОСОБА_3 керував транспортним засобом «Mazda 626», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

З досліджених наданих відеозаписів вбачається, що біля автомобіля "Mazda 626" державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , та зафіксована відмова ОСОБА_1 відпроходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння,при цьому ОСОБА_1 пояснює що лише від`їхав з місця.

Під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

При цьому, Верховний Суд у справі № 38/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

А для підтвердження порушення Правил дорожнього руху України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки.

Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається, впротоколісерії ДПР 18 № 301617 міститьсяпосилання на технічнізасоби, за допомогоюякогоздійсненівідеозаписи, подані на підтвердження факту ОСОБА_4 ПДР.

Щодопосилання апелянта про те, що відео файл «video_2021_04-27_09-40-13»є недопустими доказом є безпідставним. Так як вказаний відео файл був створений шляхом відео фіксації, яка здійснювалася на місці події під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 23.04.2021 року працівником патрульної поліції Штанько АЯ. та долучений нею до матеріалів справи 27.04.2021 року, що в розумінні ч.1 ст251 КУпАП є допустимим доказом.

Посилання в апеляційній скарзі про відсутність пояснень свідків, що вказані в додатку, спростовується їхньою наявністю в матеріалах справи (а.с.4,5)

Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим апеляційним судом не встановлено.

Доводи захисника про відсутність в справі належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, під час апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддяХмельницького

апеляційного суду С.Д. Бережний