Провадження № 3/760/1975/21
справа № 760/1478/21
П О С Т А Н О В А
21.01.2021 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Застрожнікова К.С., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з `янського УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , солдата, стрільця 3-го відділення 3-го патрульного взводу 4-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону,
за фактом вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, -
До Солом`янського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії НГ №7752 від 20.01.2020 року, складений командиром військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 20.01.2021 року о 08 год. 45 хв. не прибув на ВМ №1 військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, прибув до військової частини о 12 годині 10 хвилин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП. Правопорушення скоєно в умовах особливого періоду.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, не оспорював обставини, викладені у протоколі. Пояснив, що дійсно не прибув до військової частини 20.01.2021 року о 08 год. 45 хв. без поважних причин через те, що проспав.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
Частиною 4 ст. 172-11 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, вчинені в умовах особливого періоду.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року N 303/2014 "Про часткову мобілізацію".
Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.
Указ Президента України від 26 вересня 2016 року N 411/2016 "Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року N 15", не містить положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні (Постанова від 25.04.2018 № 205/1993/17 Верховний Суд, Касаційний цивільний суд).
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії НГ №7752 від 20.01.2020 року ОСОБА_1 20.01.2021 року о 08 год. 45 хв. не прибув на ВМ №1 військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, прибув до військової частини о 12 годині 10 хвилин.
Відповідно до довідки № 24 від 21.01.2021 року за підписом начальника відділення кадрів вч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 дійсно перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , а саме: з 14.05.2019 року по 15.01.2020 строкова військова службі; з 15.01.2020 року по теперішній час військова служба за контрактом.
Згідно з витягу з наказу № 250 від 17.12.2020 солдат ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, призначений на посаду стрільця 3-го відділення 3-го патрульного взводу 4-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону.
Згідно з рапортом від 20.01.2021 року командира 2 патрульного батальйону слідує, що під час перевірки наявності особового складу 2-го патрульного батальйону 20 січня 2021 року близько 08 години 30 хвилин було виявлено відсутність стрільця 3-го відділення 3-го патрульного взводу 4-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону солдата військової служби за контрактом ОСОБА_3 , на телефонні дзвінки не відповідав, за місцем проживання не перебував.
У відповідності до службової характеристики від 20.01.2021 року солдат ОСОБА_1 за своїми морально-діловими якостями потребує посиленого контролю з боку офіцерів.
Відповідно до пояснень ОСОБА_4 від 20.01.2021 року 20.01.2021 року під час ранкового шикування близько 08 год. 30 хв. було виявлено відсутність його підлеглого стрільця 3-го відділення ЗПВ ЧПР 2ПБ солдата за контрактом ОСОБА_5 . На його телефонні дзвінки солдат не відповідав, після чого доповів про його відсутність.
Згідно з поясненнями ОСОБА_6 від 20.01.2021 року 20.01.2021 року близько 08 години 30 хв під час перевірки наявності особового складу 4-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону військової частини НОМЕР_1 командир 3-го патрульного взводу 4-ї патрульної роти 2-го патрульного батальйону лейтенант ОСОБА_7 доповів про відсутність на робочому місці стрільця ОСОБА_8 .
Згідно з поясненнями ОСОБА_1 від 20.01.2021 року, він дійсно не прибув на службу у зв`язку із тим, що не почув дзвінка будильнику, об 11 годині він прокинувся і відразу поїхав до військової частини, куди прибув о 12 годині 10 хвилин, свою вину визнає у повному обсязі, обіцяє, що більше такого не повториться.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
При обранні міри адміністративного стягнення судом були враховані наступні обставини:
- ОСОБА_1 визнав свою провину у вчиненому та розкаявся;
-Раніше до адміністративної відповідальності не притягувався;
-Відповідно до службової характеристики від 20.01.2021 року солдат ОСОБА_1 характеризується негативно.
Суд не враховує у якості обставини, яка обтяжує відповідальність, скоєння адміністративного правопорушення в умовах особливого періоду, про яку зазначено в матеріалах справи про адміністративне правопорушення органом, який склав протокол. Оскільки, диспозиція ч. 4 ст. 172-11 КУпАП вже передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, вчинені в умовах особливого періоду, та є кваліфікуючою ознакою даного діяння.
До обставин, які пом`якшують відповідальність, суд відносить щире каяття.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд прийшов до висновку про необхідність накладення на солдата ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, у розмірі двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь Держави.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно п. 12) ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Так, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, має військове звання солдата, тому підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 172-11, 221, 283-284, 287-291 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП.
Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь Держави, що становить 4845 (чотири тисячі вісімсот сорок п`ять) гривень.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12) ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя : К.С.Застрожнікова