Справа № 344/5925/21
Провадження № 33/4808/498/21
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Олексюка Любомира Васильовича, розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.06.2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 36 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження по справі закрити. Вважає, що судом неповно досліджені всі обставини справи, й рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального оправа. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що він не був належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, й висновки суду в цій частині не є слушними, оскільки судову повістку він не отримував, а в оголошенні на сайті розміщено повідомлення про виклик ОСОБА_2 , в той час як він ОСОБА_1 , що розцінює як порушення права на захист та порушення приписів ст. 268 КУпАП. Наголошує також на тому, що він не отримував й копії постанови суду, а згідно супровідного листа суду, цю копію було направлено на неіснуючу адресу, оскільки у Верховинському районі відсутній такий населений пункт як «смт. Кривотули». Про прийняту постанову він дізнався лише 26.07.2021 року, що вважає поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження. По суті пред`явленого обвинувачення вказує на те, що він перебував на передньому правому сидінні транспортного засобу, поруч з водієм. Після того, як водій наїхав на каналізаційний люк та відлучився по допомогу, апелянт пересів на місце водія, а через 40-45 хв. під`їхав патруль поліції та попросив надати посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль. Наголошує на тому, що поки він пояснював працівникам поліції, що він не є водієм й телефонував дійсному водієві, вони схопили його барсетку й вилучили посвідчення водія, та почали вимогами пройти огляд на стан сп`яніння. Апелянт вказує на те, що він відмовився проходити огляд, саме тому, що він не є суб`єктом правопорушення, а наявність права власності на транспортний засіб не є доказом безпосереднього керування ним. Вказує на те, що вказані обставини може підтвердити свідок ОСОБА_3 , що був за кермом. Звертає також увагу суду на те, що під час складання протоколу йому не були роз`яснені права, не було вручено копію протоколу, й судом не доведено факту керування саме ним транспортним засобом, висновки суду ґрунтуються на припущеннях, а тому вважає, що суд підійшов формально до вивчення обставин справи, що призвело до безпідставного накладення стягнення. Вважає, що в його діях відсутній склад інкримінованих йому діянь.

Судом першої інстанції встановлено, що « ОСОБА_1 порушив ПДР України, що спричинило пошкодження транспортного засобу, а також керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Вказане адміністративне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 02.04.2021 року о 10-55 год. по вул. Автоливмашівська, 6 в місті Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 31105-101, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка яка не відповідає обстановці та запах алкоголю з порожнини рота, який від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі у присутності двох свідків відмовився.

Крім цього, 02.04.2021 року о 10-55 год. по вул. Автоливмашівська, 6 в місті Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 31105-101, державний номерний знак НОМЕР_1 будучи не уважним, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на каналізаційний люк, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу та каналізаційного люку з матеріальними збитками.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5, п. 12.1, п. 2.3б ПДР України та вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та був притягнутий до адміністративно відповідальності з накладення стягнення».

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 , якому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП; захисник Олексюк Л.В., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

Сторона захисту заявила клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_3 , яке задоволено, свідка допитано.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_1 та його захисник Олексюк Л.В. підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів викладених у ній, просили постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 пояснив, що він не був водієм транспортного засобу, тому він й відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову судді скасувати, та прийняти нову, з наступних підстав.

Відповідно до норм діючого законодавства, суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах апеляційних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошував на тому, що йому не були вручені копії протоколів про адміністративне правопорушення, що він розцінює як порушення права на захист.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Як вбачається, матеріали провадження містять копії двох протоколів складених щодо ОСОБА_1 з приміткою в графі «копію протоколу отримав» - «відмовився», що свідчить про слушність доводів апелянта в цій частині.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вручено копію протоколу серії ДПР18 №404370 від 02.04.2021 року про його притягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та копію протоколу серії ААБ №122333 від 02.04.2021 року про його притягнення за ст. 124 КУпАП, чим поновлено його право на захист.

В обґрунтування порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апелянт посилається на недотримання суддею приписів ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто у його відсутність без належного його сповіщення.

Перевіркою вказаного доводу встановлено, що дійсно в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься часу судового розгляду, а в оголошенні, розміщеному судом на офіційному сайті суду, та супровідному листі суду неправильно зазначені відомості щодо анкетних даних ОСОБА_1 та місця його мешкання (а.п. 1,1 3, 16), що неможливо визнати належним повідомлення останнього.

Так, в протоколі серії ДПР18 №404370 від 02.04.2021 року в графі «..розгляд адміністративної справи відбудеться» стоїть запис «в суді м. Івано-Франківськ» (а.п. 1); в оголошенні про виклик до суду на 24.06.2021 року о 11-30 год. містяться анкетні дані ОСОБА_2 , в той час як до адміністративної відповідальності по даному провадження притягається ОСОБА_1 (а.п. 13); в супровідному листі суду щодо направлення копії судового рішення адресату ОСОБА_1 , адреса мешкання зазначена як «смт. Кривотули», в той час як з протоколі про адміністративне правопорушення адреса мешкання ОСОБА_1 зазначена як смт. Верховина (а.п. 16).

Отже, справу про притягнення ОСОБА_1 було розглянуто 24.06.2021 року у відсутність останнього, якого не було належним чином повідомлено про час та місце судового розгляду справи.

З урахуванням викладеного, вважаю, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, постанову суду першої інстанції як незаконну - скасуванню, оскільки ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом права (ст. 268 КУпАП), якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою.

По суті пред`явлених ОСОБА_1 двох обвинувачень, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №404370 від 02.04.2021 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в частині порушення ним п. 2.5 ПДР України та у протоколі серії ААБ №122333 від 02.04.2021 року за ст. 124 КУпАП в частині порушення ним п. 12.1, п. 2.3 «б» ПДР України, доходжу до висновку про наявність в діях останнього складу вказаних адміністративних правопорушень.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань, повідомив, що 02.04.2021 року дійсно за кермом транспортного засобу - ГАЗ 31105-101, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_1 , перебував саме він, в той час як ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні. Автомобіль наїхав на каналізаційний люк й отримав пошкодження, й він відлучився з місця цієї події по допомогу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду надав аналогічні пояснення.

Разом з тим, таке твердження апелянта ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 спростовуються змістом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, долученого до матеріалів провадження.

З відофайлу під №1 вбачається, як за кермом автомобіля на водійському місці перебуває водій ОСОБА_1 , й на прохання працівників поліції надати посвідчення водія, останній повідомляє, що він не їхав, він сидів в автомобілі та телефонував товаришу. Працівник поліції наголошує на тому, що їх патруль поліції їхав за вказаних транспортним засобом, на що водій відповідає: «Дякую за те, що ви за мною їхали, я телефоную товаришу, щоб він приїхав мене забрати». Працівники поліції повідомляю водієві наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, й пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Працівники поліції наголошують на тому, що вони їхали за його транспортним засобом від магазину «Плюс», на що водій відповідає, що він не їхав, що він чекає товарина, щоб він його забрав.

На відеофайлі під №2 - працівник поліції знов наголошує: «Чому ви не чекали свого товариша біля магазину, а сіли за кермо?», «Яким чином Ваш автомобіль тут опинився», на що водій відповідає, що він стоїть на місті й чекає товариша, який його забере. Працівник поліції наголошує на тому, що він, як водій, став учасником ДТП, оскільки його транспортний засіб стоїть в кюветі й має пошкодження, на що водій відповідає: «Мій автомобіль, я його пошкоджую, я його й ремонтую, я чекаю товариша, він забере автомобіль на ремонт». Працівник поліції пропонує водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у присутності двох свідків, або в медичному закладі, на що водій чітко відповідає: «Ні, я нічого не порушив, я стою, я нікому не заважаю». Працівник поліції повторює водієві, що працівники поліції особисто бачили як водій рухався від магазину «Плюс» на вказаному автомобілі).

На відеофайлі під №3 чути, як працівник поліції перепрошує, де зараз знаходить товариш, який повинен прийти забрати транспортний засіб, на що водій відповідає вмер.

З відеофайлу під №4 вбачається, як водій виходить з автомобілю, та перепрошує у працівників поліції, що саме він зробив, на що працівник поліції відповідає: «ДТП», водій перепрошує: «Я вчинив ДТП?», на що отримує підтвердження від працівника поліції. На звернення уваги водія працівником поліції на те, що внаслідок ДТП порушено комунікацію, останній перепрошує: «Де?», й доповнює відповідь: «Хлопці їдьте з Богом. Я Вам дякую. Я дзвоню своєму колезі, що б він приїхав», у подальшому чути як водій каже: «Я телефоную Славкові й кажу, приїдь забери».

На відеофайлі під №5 - водій розповідає, що був на похоронах товариша й випив, й на уточнююче запитання працівника поліції: «Це привід їхати в нетверезому стані за кермом?, водій відповідає: «Ні, не лікуй мене», далі додає «Ти ж бачив, я давав задню, але нічого…ніхто не їздить на Волзі, я їзджу..вибачте, ладно, все оформляйте, робить, я нічого не кажу, абсолютно, що я можу сказати, - не прав. Ви ж проїхали, Ви ж мене побачили, дайте штраф, я нічого проти не маю» (відеофайл під №5, час запису 00:02:07).

На відеофайлі під №6 працівник поліції у присутності двох свідків оголошує ОСОБА_1 зміст складених відносно нього протоколів, ОСОБА_1 відмовляється від отримання копій протоколів.

Отже, на протязі всієї розмови між ОСОБА_1 та працівниками поліції, ОСОБА_1 жодного разу не наголошував на тому, що за кермом транспортного засобу перебував його товариш ОСОБА_3 . Крім того, на відеозаписи чітко зафіксовано (файл №4 час запису 00:00:06), як ОСОБА_1 наголошував, що він телефонував особі на ім`я « ОСОБА_4 » з проханням, щоб він його забрав, а на відеофайлі під №5 ОСОБА_1 не заперечує факту вчинення ним правопорушення.

Враховуючи наведене вище, критично відношусь до пояснень як ОСОБА_1 так й свідка ОСОБА_3 , в тій частині, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом 02.04.2021 року, а за кермом його автомобіля перебував ОСОБА_3 , який на час прибуття працівників поліції відлучився по допомогу, й розцінюю такі твердження як спосіб захисту ОСОБА_1 , оскільки вони спростовуються змістом відеозапису.

Перевіривши матеріали провадження, вважаю встановленим, що ОСОБА_1 02.04.2021 року о 10-55 год. по вул. Автоливмашівська, 6 в місті Івано-Франківськ водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 31105-101, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка яка не відповідає обстановці та запах алкоголю з порожнини рота, який від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі у присутності двох свідків відмовився. Крім цього, 02.04.2021 року о 10-55 год. по вул. Автоливмашівська, 6 в місті Івано-Франківськ ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ГАЗ 31105-101, державний номерний знак НОМЕР_1 будучи не уважним, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на каналізаційний люк, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу та каналізаційного люку з матеріальними збитками.

На відеофайлі зафіксований факт відмови ОСОБА_1 у присутністі двох свідків від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується долученими до матеріалів провадження письмовими поясненнями цих свідків та направленням на огляд, з вказівкою на виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю із ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, з приміткою, що «огляд не проводився», та вказівкою що водій відмовився у встановленому законом порядку проїхати в медичний заклад (а.п. 3-4).

Крім того, матеріали провадження містять схему ДТП з переліком механічних пошкоджень, що отримав транспортний засіб ГАЗ 31105-101, державний номерний знак НОМЕР_1 та акт огляду тимчасово затриманого транпортного засобу, й рапорт працівника поліції про здійснення водієм ОСОБА_1 , що перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, зіткнення з бетонними люками (а.п. 3-5 за протоколом №ААБ 122333).

Наведені вище докази свідчать, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно як за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, так й за ст. 124 КУпАП - за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Наявними в матеріалах провадження доказами поза всяким розумним сумнівом доведено про порушення ОСОБА_1 п. 2.5, п. 12.1 та п. 2.3 «б» ПДР України, оскільки ОСОБА_1 , будучи водієм, тобто особою, що керувала транспортним засобом, на закону вимогу працівників поліції, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку, й під час керування ним транспортним засобом не був уважним, не враховував дорожню обстановку, в наслідок чого, скоїв наїзд на каналізаційний люк, що призвело до пошкодження як автомобілю, так й каналізаційного люку.

Наявні у справі докази, свідчать про те, що саме невиконання водієм ОСОБА_1 п. 12.1, п. 2.3 «б» ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Враховуючи наведене вище, та виходячи з представлених суду матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена належними та допустимими доказами, у розумінні ст. 251 КУпАП, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вказані докази є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи та змісту відеозапису.

В частині обрання виду та розміру стягнення доходжу наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативний розмір штрафу та строк позбавлення права керування транспортним засобом, тому, враховуючи дані вимоги закону, зокрема й приписи ч. 2 ст. 33 КУпАП, відомості про особу, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В той же час, на час прийняття рішення апеляційним судом, строк накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, що відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття справи.

Відповідно до норм діючого законодавства, а саме ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн., який підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, вважаю, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, апеляційну скаргу - задовольнити частково, постанову суду - скасувати та прийняти нову.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.06.2021 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24.06.2021 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Накласти стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло