Справа № 264/5581/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Мирошниченко Юрій Михайлович, розглянувши матеріали, які надійшли з відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , командира танка військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 за ч. 3 ст. 172-20, ч. 4 ст. 172-11 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 близько 14 години 28.07.2021 року, будучи військовослужбовцем, в умовах особливого періоду, перебував на території військової частини НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Він же, 30.07.2021 року близько 08 години, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, в умовах особливого періоду, діючи умисно, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_2 повернувся до військової частини НОМЕР_2 о 08 годні 31.07.2021 року, таким чином був відсутній на військовій службі протягом 1 доби.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справ повідомлений належним чином, заяв про відкладення суду не направив.

Велика Палата Верховного Суду у п. 42 своєї постанови від 11 лютого 2021 року у справі № 11-1219сап19 зазначила, що у межах відповідного провадження особі має бути забезпечено можливість реалізувати гарантовані статтею 6 Конвенції права на захист цивільного права (у широкому тлумаченні цього поняття, яке застосовується ЄСПЛ), а також під час розгляду справи щодо висунутого проти неї обвинувачення з точки зору Конвенції (зокрема, у тих випадках, коли це правопорушення спричинило для особи покарання, яке за своїм характером і за ступенем суворості належить, як правило, до «кримінальної» сфери).

Також згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 1-34/2010 (пункти 4.1, 4.2) адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У даних справах Хома В.В. двічі повідомлявся про розгляд адміністративних справ в Іллічівському районному судді м. Маріуполя Донецької області о 09 год. 20 хв. 24.09.2021 року та о 09 год. 20 хв. 21.10.2021 року, однак жодного разу до суду він не з`явився, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направив, тому суд проводить її розгляд за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року N 303 "Про часткову мобілізацію", оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 та ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, підтверджується протоколами про військове адміністративне правопорушення ДНК-2/2102 та ДНК-2/2145, актом № 1810 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, результатами тесту (2.32‰) копією військового квитка серія НОМЕР_3 , поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , довідками №2796/м та 2827/м, викладеними у протоколі поясненнями самого ОСОБА_1 .

Таким чином вина ОСОБА_1 у появі на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду та у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем в умовах особливого періоду є доведеною та його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, відповідно.

Відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки у провадженні судді перебувають два матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 та ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, суд вважає необхідним об`єднати матеріли про адміністративне правопорушення в одне провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням у своїй сукупності, вважає, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 і ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у межах, встановлених санкцією статті ч. 3 ст. 172-20 КУпАп, відповідно до положень ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави. Даний вид стягнення в даному випадку, вважаю доцільним і достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення нових правопорушень.

Згідно із ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст. 36, ч. 4 ст. 172-11, ч. 3 ст. 172-20, ст. 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП (справа №264/5581/21, провадження №3/264/2343/2021) та за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП (справа № 264/5610/21, провадження № 3/264/2365/2021), присвоївши їм номер справи 264/5581/21, номер провадження 3/264/2343/2021.

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20, ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655,00 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень на користь держави.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко