ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/18/21 Справа № 707/1861/20 Головуючий по 1 інстанції Миколаєнко Т.А.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №707/1861/20 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Черкаського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Заруби С.О.,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 26 жовтня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи - ПП БКБМ Блідчанський комбінат будівельних матеріалів, м. Бориспіль,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 26 серпня 2020 року о 00 год. 10 хв. в с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області по вул. Гагаріна керував автомобілем марки «ЗАЗ-110307», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря - нарколога відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_1 Заруба С.О. подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом розгянуто справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, чим порушено право на захист. Вказує, що місцевим судом безпідставно не допитано свідків у справі, та прийнято передчасне рішення, не дочекавшись витребуваного захисником відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Заслухавши думку захисника Заруби С.О., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі,є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 399190 від 26.08.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 26 серпня 2020 року о 00 год. 10 хв. в с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області по вул. Гагаріна керував автомобілем марки «ЗАЗ-110307», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря - нарколога відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України(а.с. 2);

- письмовими показаннями свідківОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони давали працівникам поліції, та згідно яких в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» та в закладі охорони здоров`я;

- письмовими показаннями ОСОБА_1 , які він дав працівникам поліції, та вказував, що дійсно керував автомобілем марки «ЗАЗ-110307», та на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» або в закладі охорони здоров`я відмовився.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є необгрунтованими.

Згідно ч.1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що місцевим судом не допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є неспроможними, хоча місцевим судом з метою недопущення порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вживалися заходи щодо виклику вказаних свідків в судове засідання.

В матеріалах справи міститься достатньо належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях, даних працівникам поліції, безпосередньо зазначив про те, що він керував автомобілем, та відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. За таких обставин доводи апелянта про передчасне прийняття місцевим судом рішення у справи за відсутності відеозапису з нагрудних камер є необґрунтованими.

Також, судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 та його захисника Заруби С.О., оскільки захисник безпосередньо приймала участь під час апеляційного розгляду справи, а ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про слухання справи, не виявив бажання з`явитися в судове засідання, апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 та його захисник Заруба С.О. не брали участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки їх відсутність в суді першої інстанції не вплинула на правильність прийнятого місцевим судом рішення по суті щодо ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 26 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Заруби С.О. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка