ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/1790/21
Провадження № 3/553/667/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2021 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Лунич Ю.Г., представника Полтавської митниці Ковальова О.М., особи, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 , її захисника Лопайчука О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кіровограда, громадянки України, у період з 18.05.2016 25.06.2019 займаючої посаду директора ТОВ «Шкір-Агро», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в:

На розгляд Ленінського районного суду м.Полтави надійшла справа про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України за протоколом про порушення митних правил №0001/80600/21 складеним 02.07.2021 державним інспектором Полтавської митниці.

Згідно із вказаним протоколом про порушення митних правил, 06.02.2019 по митній декларації №UA806050/2019/101675 Полтавською митницею ДФС було проведене митне оформлення вивезення за межі митної території України дубленої шкіри із цілих шкур ВРХ, без волосяного покриву, без подальшої обробки, у вологому стані, площа поверхні якої більш як 2,6м2, обробленої антисептиком напівфабрикат шкіри «Wet-blue», від ТОВ «ШКІР-АГРО» (Україна, 39600, м.Кременчук, пров.Фруктовий, 9, ) до Італії на адресу ОСОБА_2 (ITALY, 36070, TRISSINO (VI), VIA DEL LAVORO), згідно контракту з «Novepol prodacts sp.z o.o.» (Poland) від 01.02.2019 №1, відповідно до інвойсу від 01.02.2019 №2 в кількості 5372,64 м.кв., загальною вартістю 64471,68 євро.

Дніпровською митницею Держмитслужби листом Державної митної служби України від 02.03.2021 №20/20-02-01/7.5/393 одержана відповідь від митних органів Італії за вх.№4751/4-7.5-08-02-12 від 02.03.2021). Згідно з отриманою інформацією італійська компанія ОСОБА_2 отримувала поставлений товар з України від ТОВ «ШКІР-АГРО» по контракту з британською компанією, згідно з інвойсом від 06.02.2019 №58, загальною вартістю 30624,04 євро.

Таким чином, ОСОБА_1 митним органом поставлено за провину вчинення дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України товару «напівфабрикат шкіри «Wet-blue» в кількості 5372,64 кв.м., загальною вартістю 952060,67 грн, шляхом подання інвойсу від 01.02.2019 №2, що містить неправдиві відомості щодо вартості товару й відповідно вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Представник митного органу Ковальов О.М. в судовому засіданні прохав визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 952060,67 грн з конфіскацією в дохід держави вартості предметів порушення митних правил.

В обґрунтування своєї позиції щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності представник Полтавської митниці послався на викладені у письмових поясненнях обставини (довідка у справі про порушення митних правил №0001/80600/21), яка приєднана до справи.

В судовому засіданні особа, яка притягується до відповідальності, ОСОБА_1 винною себе не визнала та категорично заперечила подання неправдивих відомостей щодо вартості товару, який переміщався через митний кордон. Пояснила, що у 2016-2019 вона займала посаду директора ТОВ «ШКІР-АГРО», і нею укладався контракт №1 з польською компанією на поставку шкіри. За вказаним контрактом вся сума вартості товару, яка і була зазначена в інвойсі №2, отримана ТОВ «ШКІР-АГРО» від покупця. При цьому ОСОБА_1 зазначила, що нею не складався і не подавався інвойс №58 від 06.02.2019, тому з приводу внесених до нього відомостей вона пояснити нічого не може.

Захисник Лопайчук О.І. посилаючись на приєднані до справи письмові пояснення зазначив, що сторонами контракту №1 від 01.02.2019 були ТОВ «ШКІР-АГРО» та польська компанія «Novepol prodacts sp.z o.o.», яка повністю розрахувалась за поставлений товар, що підтверджується відомостями з міжнародної системи переказів. За контрактом товар поставлявся до Італії і вантажоодержувачем виступила ОСОБА_2 . При митному оформленні були задекларовані правдиві відомості щодо вартості товару, його кількості, про що зазначено у контракті, інвойсі, упаковочному листі та накладній. Ціна товару повністю відповідала середній ринковій вартості аналогічного товару на той період. При цьому наголосив, що українська компанія не несе відповідальності за відомості внесені до інвойсу від 06.02.2019 за №58, оскільки ТОВ «ШКІР-АГРО» такий не подавався. Зазначаючи про те, що фактично обвинувачення ґрунтується лише на повідомлені митних органів Італії і нічим не підтверджено, захисник прохав закрити провадження у справі.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_3 показав суду, що з 2015 року займає посаду головного бухгалтера ТОВ «ШКІР-АГРО». У 2019 році за умовами контракту вантажоотримувачем виступала італійська компанія і про поданий нею інвойс йому нічого не відомо. Виробником товару є ТОВ «ШКІР-АГРО», адресу направлення товару обирав покупець і умови контракту повністю сторонами виконано. Ціна, за якою напівфабрикат шкіри був реально реалізований і вартість товару повністю відповідала ринковим цінам.

Заслухавши пояснення представника митного органу, особи, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, її захисника, показання свідка, враховуючи позиції учасників справи, викладені у їх письмових поясненнях, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вказує про наступне.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ч.1 ст.458 МК України).

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП, ст.489 МК України).

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Згідно із ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Частина 1 ст.483 МК України встановлює відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Зі змісту правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, випливає, що об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України документів, які містять неправдиві відомості.

Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митних органів на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, передбачає наявність прямого умислу, тобто винна особа чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Таким чином, правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України, може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару - є підробленими, чи, одержані незаконним шляхом або містять неправдиві відомості, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

Правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час подання органу доходів і зборів документів на митне оформлення товару, як підстави для переміщення таких товарів.

За змістом ст.264 МК України, митна декларація приймається та реєструється органом доходів та зборів. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначений у ст.335 цього Кодексу. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості, і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла шляхом її реєстрації. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант, або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Так, згідно із долученими до справи матеріалами, 06.02.2019 відповідно до контракту № 1 від 01.02.2019, який укладено між продавцем ТОВ «ШКІР-АГРО» та покупцем польською компанією «Novepol prodacts sp.z o.o.» Полтавською митницею здійснено митне оформлення вивезення за межі митної території України дубленої шкіри з цілих шкур ВРХ, без волосяного покриву, без подальшої обробки, у вологому стані, площа поверхні якої більш як 2,6м2, обробленої антисептиком хромований напівфабрикат шкіри «Wet-blue» в кількості 5372,64 кв.м., загальною вартістю 64471,68 євро за митною декларацією типу ЕК10АА №UA806050/2019/101675.

Загальна вартість товару зазначена у контракті, його вид та кількість також вказані в інвойсі за №2 від 01.02.2019, що підписаний директором та головним бухгалтером ТОВ «ШКІР-АГРО». Вантажоодержувачем за контрактом виступило ОСОБА_2 , VIA DEL LAVORO ( АДРЕСА_2 , що вказано в графі 8 митної декларації типу ЕК10АА №UA806050/2019/101675 та узгоджується із розділом 7 контракту.

Зазначений товар 09.02.2019 було вивезено за межі митної території України через автомобільний пункт пропуску "Чоп-Захонь", розташований в зоні діяльності митного поста «Тиса» Закарпатської митниці.

Зазначені контракт №1 від 01.02.2019 (а.с.15-17), інвойс №2 від 01.02.2019 (а.с.18) та упаковочний лист №1 від 01.02.2019 (а.с.19) були підписані ОСОБА_1 , яка згідно із наданими копіями наказів (а.с.62-63) у період з 18.05.2016 по 25.06.2019 займала посаду директора ТОВ «ШКІР-АГРО».

В судовому засіданні стороною захисту було наголошено на тому, що товар за контрактом було поставлено до вантажоодержувача - італійської компанії Arba Pelli SPA згідно з міжнародною товарно-транспортною накладною CMR від 06.02.2019 з відмітками про походження митного контролю як України так і Італії. В зазначеній накладній в графі №5 (документи, що додаються) вказано інвойс №2, упаковочний лист №1, що узгоджується з приєднаними до справи матеріалами.

Продавцем за контрактом ТОВ «ШКІР-АГРО» його умови були виконані, а кошти за поставлений товар в сумі контракту 64471,68 євро надійшли SWIFT переказом на рахунок ТОВ «ШКІР-АГРО» 08.02.2019 від Novepol prodacts sp.z o.o., що підтверджується приєднаною до справи випискою міжнародної системи переказів, де у графі 33В зазначена сума EUR64471,68, у графах 50К і 59 платник та отримувач, а у графі 70 вказані відомості про інвойс №2 від 01.02.2019 (а.с.47).

Отже, митне оформлення товарів здійснено за декларацією типу ЕК10АА №UA806050/2019/101675 на підставі документів, що виникли з правовідносин між «Novepol prodacts sp.z o.o.» (Poland) та ТОВ «ШКІР-АГРО» (Україна), а заявлена декларантом митна вартість товару відповідає дійсності.

Суду не надано жодного доказу того, що наданий інвойс від 01.02.2019 № 2 на суму 64471,68 євро, на основі якого здійснено декларування товару за митною декларацією №UA806050/2019/101675 та в якій зазначено аналогічну вартість містить неправдиві відомості щодо вартості товару.

Згідно з пояснень представника митного органу в ході розгляду справи, протокол про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 було складено на підставі листа митних органів Італії, який міститься в матеріалах справи в копії, на іноземній мові, перекладений на українську з позначкою неофіційний переклад (а.с.7-8).

Згідно із ст.491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Разом із тим, переклад листа митних органів Італії є неофіційним, тобто належним чином не засвідченим, а наданий оригінальний текст (а.с.9) за обсягом значно відрізняється від перекладу, з огляду на що суд не може прийняти вказане повідомлення в якості належного та допустимого доказу винуватості особи, яка притягується до відповідальності.

При цьому суд зазначає, що інформація, надана митними органами Італіїї, сама по собі не може свідчити про наявність порушення митних правил, оскільки не містить об`єктивних відомостей, які б дозволяли стверджувати, що при декларуванні товару на митній території України мало місце подання документів, які містять неправдиві відомості щодо вартості товару.

Частиною 2 ст.495 МК України визначено, що посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також, на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 247 КУпАП встановлені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст. 247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю: за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів вчинення особою, яка притягується до відповідальності, дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості товарів, тобто дій, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, з огляду на що провадження у справі підлягає до закриття.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 294 КУпАП, ст.ст.524-528 МК України суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України, - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих