ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/8301/21 Головуючий в І інстанції: Рябцева М.С.
Провадження №33/819/427/21 Доповідач: Вейтас І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2021 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Вейтас І.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Остапенка Андрія Васильовича, який діє від імені ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 23 вересня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює в Херсонській державній морській академії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Відповідно до постанови судді Барильник-Кураков І.Л. 01 травня 2021 року о 21-15 годині в м.Херсоні по вул.Патона 28/1 керував транспортним засобом «Ford Fiesta» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під час безперервної відео фіксації на нагрудні камери, та у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306 (далі по тексту ПДР), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Остапенко А.В., який діє від імені ОСОБА_1 , у строк визначений законом подав апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що він 01.05.2021 року в зазначений в протоколі час не керував транспортним засобом, а близько 21-00 години припарковав свій автомобіль біля кафе де виживав алкогольні напої, оскільки не збирався їхати до дому на автомобілі. Хвилин через 20 він вийшов з кафе та побачив працівників поліції, які попросили пред`явити документи на автомобіль. Працівники поліції попросили його, з метою уникнення аварійної обстановки, включити світло фар, тому він сів на водійське сидіння, після чого працівники поліції почали складати протокол відносно нього за керування автомобілем в нетверезому стані. Зазначає про невідповідність часу, що вказаний в протоколі та на відеокамерах працівників поліції, а саме в протоколі вказано, що він керував транспортним засобом о 21.55 годині, з камер вбачається, що 21-28 годині він вже спілкується з поліцейськими. Вказує, що надані працівниками поліції матеріали не містять беззаперечних, достовірних даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння.

Також вказує на те, що з запису, зробленого з боді-камер поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснюється право на проведення «медичного освідування», від проходження якого він відмовляється. Адвокат зазначає, що КУпАП не містить поняття «медичного освідування», а оскільки, пройти огляд в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ніхто не пропонував, відповідно, він від нього і не відмовлявся.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом», а тому просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

З матеріалів справи слідує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 289534 від 01.05.2021 року ОСОБА_1 01.05.2021 року о 21-55 годині в м.Херсоні по вул. Патона,28/1 керував транспортним засобом «Ford Fiesta» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства.

Суд, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Його вина підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 289534 від 01.05.2021 року, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння очей, а також засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України. Під час складання протоколу ОСОБА_1 не скористався правом надати пояснення, не заперечував факт керування транспортним засобом, а вказав, що надасть пояснення в суді. (а.с.5)

Згідно письмових показів, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на місці складання протоколу пояснили, що їх було запрошено в якості свідків та у їх присутності запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку, на що він відмовився. (а.с. 7,8)

Поліцейським складено направленням на огляд водія транспортним засобом з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.05.2021 року. (а.с.6)

Вина ОСОБА_1 підтверджується відеофайлами з нагрудних відео реєстраторів поліцейських, якими підтверджено обставини, за яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння як на місці, за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest», так і у найближчому медичному закладі. При цьому, відео зафіксовано, що ОСОБА_1 перебуває на місці водія, в автомобілі включено світло, працює двигун. Крім того під час спілкування з поліцейськими Барильник- ОСОБА_4 протягом тривалого часу намагався домовитись з працівниками поліції вирішити питання щодо не складання на нього протоколу, фактично визначаючи факт керування автомобілем, намагався втекти з місця правопорушення.

Судом першої інстанції надано оцінку всім доводам правопорушника та його адвоката.

Судом правильно критично оцінено доводи захисту, про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки за змістом відеозапису можна зробити висновок, що ОСОБА_1 керував автомобілем, під час зупинки автомобіля перебував на місці водія, були включені габарити, потім ОСОБА_1 тривалий час намагався домовитись з працівниками поліції щодо не складання протоколу, не досягнувши результатів намагався втекти з місця правопорушення. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 ніяких пояснень щодо перебування в автомобілі у зв`язку з необхідністю взяти документи та на вимогу поліції включити габарити, не надав.

Посилання захисника на відсутність події правопорушення у зв`язку з розбіжністю у часі складання матеріалів та часу, зафіксованому на відео, суд правильно вважав необґрунтованим та таким, що пояснюється необхідністю часу для складення документів працівниками поліції. Крім того, в протоколі фіксується час вчинення правопорушення (як час керування транспортним засобом, так і час відмови від проходження огляду на стан сп`яніння).

Доводи апеляційної скарги про те, що з запису, зробленого з боді-камер поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснюється право на проведення «медичного освідування», від проходження якого він відмовляється, а оскільки, пройти огляд в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ніхто не пропонував, відповідно, він від нього і не відмовлявся, судом апеляційної інстанції не беруться до уваги, як доказ відсутності події та складу правопорушення. Барильник- ОСОБА_4 під час складання протоколу не висловлював заперечень чи клопотань щодо того, що йому незрозуміла суть процесуальної дії, яку йому пропонують пройти в зв`язку з підозрою на стан сп`яніння, тому немає підстав вважати, що вислів поліцейського про роз`яснення права на проведення «медичного освідування», від проходження якого ОСОБА_1 відмовляється, порушив його права.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та у межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , який діє від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення, постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 23 вересня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду І. В. Вейтас