Справа № 603/371/21
Провадження № 3/603/211/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" липня 2021 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді: Галіян І. М.

секретаря судового засідання Чікало В.Б.

розглянувши адміністративні матеріали Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН НОМЕР_1 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , продавець ПП ОСОБА_2 ,

- за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

з участі:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

прокурора Хомковича Д.П.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», а саме, 03.12.2020 року, припинивши повноваження депутата Монастириської міської ради Тернопільської області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог абз.2 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 02.06.2021 року, подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, наступного року після припинення такої діяльності за минулий рік (після звільнення), , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що уповноваженим органом зібрано достатньо доказів вини правопорушника, а тому в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та його винуватість у вчиненому повністю доведена матеріалами адміністративної справи та в ході її розгляду в судовому засіданні, а тому просить визнати його винним у вчиненні даного правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував щодо складеного відносно нього протоколу, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно йому було відомо про необхідність подання електронної декларації особи яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави. Також, пояснив що не мав можливості вчасно подати декларацію, а тому просить суворо його не карати.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши прокурора, який зазначив про обґрунтованість складеного протоколу та необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме ОСОБА_1 , суд вважає, що в діях останнього вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом установлено, що ОСОБА_1 рішенням першої сесії сьомого скликання Монастириської міської ради Тернопільської області №1 від 10.01.2019 року «Про початок повноважень депутатів Монастириської міської ради», набув повноваження депутата Монастириської міської ради.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до вимог ст. 47 Закону України «Про запобігання корупції», подані декларації включаються до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що формується та ведеться Національним агентством.

Національне агентство забезпечує відкритий цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства надається шляхом можливості перегляду, копіювання та роздрукування інформації, а також у вигляді набору даних (електронного документа), організованого у форматі, що дозволяє його автоматизоване оброблення електронними засобами (машинозчитування) з метою повторного використання.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Закону, інформація про особу в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігається упродовж всього часу виконання цією особою функцій держави або місцевого самоврядування, а також упродовж п`яти років після припинення виконання нею зазначених функцій, крім останньої декларації, поданої особою, яка зберігається безстроково.

Також, у відповідності до абз.2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення такої діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи особою, на яку відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія цього закону, був зобов`язаний з 01.01.2021 року до 01.04.2021 року, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2020 рік (після звільнення).

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:/.nazk.gov.ua), встановлено, що ОСОБА_1 опублікував декларацію (після звільнення), 02.06.2021 року, що також підтверджується скріншотом сторінки Інтернету з сайту НАЗК, хоча з 01.01.2021 року по 01.04.2021 року у ОСОБА_1 було 90 календарних днів для заповнення та подачі декларації (після звільнення).

Згідно пояснення ОСОБА_1 поважних причин щодо несвоєчасного подання декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування не встановлено, що також підтверджується результатами перевірки.

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладені обставини, особу правопорушника, зокрема те, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності вперше, 02.06.2021 року подав декларацію, чим підтвердив факт відсутності наміру приховати свої доходи за певний період 2020 року, характер вчиненого правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним чи суспільним інтересам або безпосередньо громадянам чи підприємству, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують відповідальність розкаяння у вчиненому, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави у мінімальному його розмірі.

Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 23, 34, 35, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян