КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 356/294/21 Головуючий у 1-й інст. - Лялик Р.М.
Апеляційне провадження №33/824/4721/2021 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 року суддя Київського апеляційного суду Рубан С.М. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Березанського міського суду Київської області від 29 вересня 2021 року, прийняту щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Березанського міського суду Київської області від 29 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один (1) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 520580 ОСОБА_1 10 липня 2021 року о 23 год. 42 хв., керував автомобілем «Opel», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Березань, по вул. Набережна, 2, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Водієві в присутності двох свідків у встановленому законом порядку було запропоновано пройти позачерговий огляд у КНП «Березанська міська лікарня Березанської міської ради», на що ОСОБА_1 відмовився.

Судом першої інстанції встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 520580 від 11 липня 2021 року (а.с. 2);

- направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 липня 2021 року до КНП «Березанська міська лікарня Березанської міської ради» (а.с. 4);

- рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 2 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Краслюка В. від 11 липня 2021 року (а.с. 8);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від від 10 липня 2021 року (а.с. 5);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 10 липня 2021 року (а.с. 6);

- відеозаписом ,на якому зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Березанського міського суду Київської області від 29 вересня 2021 року, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що суд першої інстанції всупереч дійсним обставинам та наявним доказам у справі дійшов помилкового висновку щодо наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно не викликав до суду та не допитав в якості свідків осіб, що проставили свої підписи в протоколі серії ДПР 18 № 520580 від 11 липня 2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , переглянувши відео, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя повно, всебічно та об`єктивно дослідив матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як на докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд обгрунтовано послався у своїй постанові на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №520580 від 11 липня 2021 року, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10 липня 2021 року, про те, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння у лікаря - нарколога та на відеозапис з нагрудної відеокамери працівників Управління патрульної поліції у Кивській області Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Всім зазначеним доказам суд першої інстанції дав належну оцінку та правильно визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним судом було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. На вказаному відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у лікаря - нарколога відмовився.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що не заперечує факту відмови проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, проте заперечує наявність в нього ознак такого сп`яніння, що виключає вчинення ним зазначеного правопорушення. Відмовився від проходження огляду, бо не вважав за потрібне.

Однак, даними відеозапису з бодікамери поліцейського підтверджується факт відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння у визначеному законом порядку. При цьому поліцейськими було роз`яснено наслідки такої відмови та наявність адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в розмові з поліцейськими відмовився від обстеження у лікаря - нарколога.

Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та відмовляючись підписувати протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього, ОСОБА_1 не зазначив жодних зауважень щодо дій поліцейських чи незгоди із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП внаслідок відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у визначеному законом порядку. ОСОБА_1 лише зазначив у розписці про те, що зобов`язується залишити на зберігання транспортний засіб.

Однак, відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є порушенням вимог п.2.5 Правил дорожнього руху і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому, доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують встановлені судом обставини та вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованою та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним стосовно ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідків та даними відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, які повністю підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким надано належну правову оцінку.

Слід зазначити, що відповідно до п.12 розділу IIІнструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» чітко передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, законодавством чітко передбачено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я, при цьому, поліцейські зобов`язані забезпечити направлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Доводи апеляційної скарги що ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не мав, тому у поліцейських були відсутні підстави вимагати від нього проходити огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 , оскільки він був зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції про проходження огляду незалежно від його згоди чи незгоди із діями поліції. Зазначене прямо передбачено абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», які покладають на водія безумовний обов`язок виконати передбачені законом вимоги поліції, в тому числі про проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений не за перебування у стані наркотичного сп`яніння, а саме за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є окремою складовою диспозиції ч.1 ст.130 КупАП.

Таким чином, перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, що могли стати підставою не виконувати ОСОБА_1 законних вимог поліції про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Також суд апеляційної інстанції враховує, що відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, є грубим і досить поширеним правопорушенням.

Дії вчинені ОСОБА_1 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.

З урахуванням викладеного вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а тому підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП відповідно до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, вважаю, що постанова Березанського міського суду Київської області від 29 вересня 2021 року, прийнята щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстав для скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Березанського міського суду Київської області від 29 вересня 2021 року, якою накладено на ОСОБА_1 за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Рубан