Справа № 128/1157/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 серпня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., розглянувши матеріали, що надійшли від відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працює головою ФГ «Надлужанське - С», раніше до адміністративної відповідальності не притягувався

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 449552, складеного 11.04.2021 року о 23 год. 00 хв. інспектором СРПП Вінницького ВП №3 ВРУП старшим лейтенантом поліції Дзісь А.М., 11.04.2021 року о 22 год. 40 хв. в с. Лука Мелешківська, Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen» /д.н.з. НОМЕР_1 / з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на промінь світла, млява мова, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 02.08.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи на іншу дату, так як його представник адвокат Олійник О.Л. буде приймати участь у слідчій дії в м. Хмільник. Крім того, сам він особисто буде перебувати за межами області в зв`язку із веденням своєї господарської діяльності.

Однак, будучи присутнім в попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав повністю та пояснив, що 11.04.2021 року він перебував в якості пасажира у транспортному засобі «VOLKSWAGEN TOUAREG» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом перебувала його дружина - ОСОБА_2 ; також, у транспортному засобі перебували його діти.

На ділянці дороги Тиврівського шосе дитині стало зле (знудило) і дружина зупинилась з дотриманням ПДР, увімкнула аварійну світлову сигналізацію та вони вийшли з авто на свіже повітря, щоб подихала дитина та попила води, оскільки її самопочуття було незадовільним. Потім дружина пересіла на заднє пасажирське сидіння, щоб заспокоїти дитину, а він пересів за кермо автомобіля, маючи намір продовжити рух додому. Не встигнувши почати рух, він побачив як до автомобіля під`їхав автомобіль поліції та підійшли співробітники поліції, які не представились, не попередили про здійснення відеофіксації, запитали його, що він тут робить. Він пояснив, що була вимушена зупинка у зв`язку з незадовільним станом пасажира. Працівники поліції пред`явили вимогу, щоб він надав їм свої документи. Йому було незрозуміло у зв`язку з чим ця вимога була висунута: ПДР він не порушував, його дружина також, транспортний засіб був у справному стані, стояв у місці, де дозволена зупинка/стоянка. Більше того, працівниками поліції, не пояснюючи в чому причина, почали витребовувати в нього документи, на що він відповів, що надасть документи після того, як йому буде повідомлено, що саме він порушив.

Після того, як поліцейські отримали таку відповідь, вони звинуватили його в тому, що він перебуває у стані сп`яніння, хоча всі особи в транспортному засобі були тверезі. Вказана обставина його сильно обурила і він почав нервувати. Надалі, він почав вимагати у поліцейських, щоб вони надали відповідний прилад для проходження огляду на стан сп`яніння, на що останні тільки усміхались та почали натякати, щоб він надав їм неправомірну вигоду у вигляді 15000 тисяч гривень за, те щоб вони спокійно поїхали далі.

Його це сильно обурило, він казав поліцейським про те, що бажає пройти огляд на місці спілкування, навіть з урахуванням того, що він не керував автомобілем, але вони постійно казали, що хочуть відвезти його «на больнічку», але йому не було погано. В наступному він попросив у поліцейських копію документів на прилад, який вони мають у своєму розпорядженні, останні в цьому відмовили зі словами «сильно розумний». Далі поліцейські почали шукати якихось людей, зупиняти і підводити до нього. Йому було не зрозуміло, що вони роблять. Далі вони знову почали пропонувати проїхати «на больнічку», він пояснив їм, що відчуває себе нормально і не може їхати, залишивши дружину з дітьми в автомобілі посеред дороги вночі, тим більш, що дитині було зле і їй потрібно було відвезти додому.

Після безпідставного вимагання документів, він все ж таки надав працівникам поліції свої документи для перевірки (посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб та поліс ОСЦПВВНТЗ) та поліцейські склали стосовно нього протокол, зміст якого на той момент йому було невідомо, оскільки вже була майже 24:00 та він поспішав завезти дитину, якій стало зле, додому.

Йому надали копію протоколу, він запитав, чи може їхати, поліцейські сказали що так, і вони поїхали додому. Вдома він вже ознайомився із змістом протоколу і це його обурило, оскільки обставини, викладені в ньому, не відповідали дійсності загалом.

Процедура проходження медичного огляду була з порушенням, йому не було роз`яснено прав відповідно до вимог статті 55, 56, 59, 63 Конституції України, вимоги статті 268 КУпАП та по суті він не керував навіть транспортним засобом в той момент загалом та був тверезий повністю, оскільки він відповідальний водій і чудово розуміє наслідки керування у стані сп`яніння, тим паче ще з пасажирами авто (дружиною та дітьми).

Він ніколи не вживав наркотичні засоби, на обліку в наркодиспансері не перебував, завжди відповідально відносився до керування транспортного засобу. Більше того, в автомобілі перебувала дружина та дитина, якій було зле.

Тому, вважає, що працівники поліції неодноразово перевищили

свої повноваження щодо нього та користуючись своїм службовим

становищем хотіли отримати неправомірну вигоду, неотримання якої і

стало підставою для подальших дій поліцейських та складання протоколу.

Також, даючи пояснення в судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що в той день, 11.04.2021 року, автомобіль «VOLKSWAGEN TOUAREG» д.н.з. НОМЕР_1 перебував в користуванні його дружини, а він ввечері повернувся з м. Немирів іншим автомобілем, так як у його власності є декілька авто.

ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він відмовився проходити освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці, зокрема, за допомогою приладу «Драгер», так як не довіряв працівникам поліції і вважав себе не п`яним.

Також, не заперечує того факту, що відмовлявся проїхати з працівниками поліції для освідування на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, мотивуючи тим, що вже був пізній час, він не міг залишити на дорозі дружину з дітьми, хвилюючись за те, як вони дістануться додому. Однак, свої вини за ч.1 ст. 130 КУпАП він не визнає, оскільки не перебував ні в стані алкогольного, ні в стані наркотичного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок - інспектор СРПП Вінницького ВП №3 ВРУП старший лейтенант поліції ОСОБА_3 суду показав, що 11.04.2021 року він ніс службу та зупинив автомобіль «VOLKSWAGEN TOUAREG» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався без увімкненого ближнього світла фар. У нього виникла підозра, що водій даного автомобіля ОСОБА_1 керує автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, в зв`язку з чим водієві було запропоновано проїхати в наркодиспансер. Оскільки бодікамери розрядилися, то відеофіксація проводилася на телефон. Тоді була темна пора доби; в автомобілі також перебувала дружина ОСОБА_1 та дитина.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що разом із інспектором СРПП Вінницького ВП №3 ВРУП старшим лейтенантом поліції Дзісем А.М. він ніс службу. У автомобіля «VOLKSWAGEN TOUAREG» д.н.з. НОМЕР_1 не горіла підсвітка на номерних знаках, тому інспектор Дзісь А.М. зупинив даний автомобіль. Дружина ОСОБА_1 була дуже п`яна, їй все не подобалася, вона кричала, щоб той їхав в лікарню на освідування. Під час заступання на службу він отримав відеореєстратор та бодікамеру.

Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 12 згаданої вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті четвертому розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом восьмим Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 ( зі змінами ) (далі Порядок), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 11.04.2021 року о 22 год. 40 хв. в с. Лука Мелешківська, Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen» /д.н.з. НОМЕР_1 / з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на промінь світла, млява мова, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Дотримуючись вищевказаних норм, Інструкції та Правил працівниками поліції було зафіксовано належним чином відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з додержанням вимог ст. 256 КУпАП; останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, однак ОСОБА_1 відмовився від такого огляду, тому наявні докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на що до останнього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк. Як то передбачено санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 454 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130, 268, 280, 283, 284, КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. в прибуток держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі 10 ти діб.

Суддя О.І. Бондаренко