Номер провадження 3/521/502/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

за участю секретаря судового засідання - Філозофенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов адміністративний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи вбачається наступне.

06.10.2020 року о 12 годині 30 хвилин, в м. Одесі, вул. 1 Станційна, буд. 2а водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Primera», державний номерний знак « НОМЕР_1 » у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат тесту 2, 95 % (проміле), чим порушив п. 2.9а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.

За даним фактом інспектором 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону полку Управління патрульної поліції в Одеській області було складено протокол серії ДПР18 № 525039 від 06.10.2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Проте, при підготовці справи до розгляду судом виявлено неточності зазначенні у протоколі, а саме з метою уточнення відомостей про місце проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та наявність пояснення свідка ОСОБА_2 .

Постановою суду від 06.11.2020 року адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, направлено на доопрацювання до Управління патрульної поліції в Одеській області

07.12.2020 року адміністративну справу повернуто з доопрацювання до суду, та додано рапорт посадової особи Управління патрульної поліції в Одеській області в якому містилася інформація про місце проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також до рапорту надано пояснення свідка ОСОБА_2 .

Постановою суду від 21.12.2020 року зобов`язано Малиновський відділ поліції в місті Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 23, корпус В) вручити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судову повістку про виклик до суду або іншим чином забезпечити його явку у визначену дату та час для розгляду матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою суду від 21.12.2020 року зобов`язано Окнянський відділ поліції Головного управління національної поліції в Одеській області (67900, Одеська обл., смт. Окни, вул. Устима Кармелюка, буд. 19) вручити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судову повістку про виклик до суду або іншим чином забезпечити його явку у визначену дату та час для розгляду матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

04.01.2021 року Окнянський відділ поліції Головного управління національної поліції в Одеській області на виконання постанови суду від 21.12.2020 року в листі (ЕП-33) повідомив, що відповідно до довідки від 31.12.2020 року виданої Топалівським старостинським округом Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте на зазначеному адресі не проживає. Місце його знаходження невідомо.

Постановою суду від 05.01.2021 року зобов`язано Малиновський відділ поліції в місті Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 23, корпус В) вручити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судову повістку про виклик до суду або іншим чином забезпечити його явку у визначену дату та час для розгляду матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 21.12.2020 року, 05.01.2021 року, 06.01.2021 року, 18.01.2021 року викликався в судове засідання відповідно до вимог чинного законодавства.

На адресу реєстрації та проживання особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 судом рекомендованим поштовим відправленням було направлено судові повістки про виклик на визначені дати судових засідань, проте поштові відправлення про вручення поштового відправлення та конверти не були повернуті до суду УДППЗ «Укрпошта».

Судом здійснювалися інші альтернативні заходи для забезпечення явки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання.

Судом було направлено постанову до Окнянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Одеській області та Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області, якою було зобов`язано вручити ОСОБА_1 , за відомою під час складання постанови від 21.12.2020 року адресою: Одеська обл., Окнянський район, с. Топали (вулиця невідома) та за адресою: м. Одеса, вул. Курганна, буд. 10, судову повістку про виклик до суду або іншим чином забезпечити його явку у визначену дату та час для розгляду матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Малиновським відділом поліції в місті Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області зобов`язання вручити ОСОБА_1 повістку про виклик до суду або іншим чином забезпечити його явку у визначену дату та час для розгляду матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не було виконано.

Проте, 04.01.2021 року Окнянський відділ поліції Головного управління національної поліції в Одеській області на виконання постанови суду від 21.12.2020 року в листі (ЕП-33) повідомив, що відповідно до довідки від 31.12.2020 року виданої Топалівським старостинським округом Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте на зазначеному адресі не проживає. Місце його знаходження невідомо.

Тому, судом було повторно направлено постанову до Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області, якою було зобов`язано вручити ОСОБА_1 , за відомою під час складання постанови від 05.01.2021 року адресою: АДРЕСА_1 та за адресою: м. Одеса, вул. Курганна, буд. 10, судову повістку про виклик до суду або іншим чином забезпечити його явку у визначену дату та час для розгляду матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Проте, Малиновським відділом поліції в місті Одесі Головного управління національної поліції в Одеській області зобов`язання вручити ОСОБА_1 повістку про виклик до суду або іншим чином забезпечити його явку у визначену дату та час для розгляду матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не було виконано.

Разом з цим, суд вважає, що ОСОБА_1 достовірно знав про складання відносно нього протокол серії ДПР18 № 525039 від 06.10.2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, та в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті поручення зазначив «Згоден», що підтверджується, його підписом у протоколі.

14.01.2021 року ОСОБА_1 через канцелярію суду подав заперечення (вхід. № 1194) в яких зазначив наступне, дійсно, по вказаному вище адресу ОСОБА_1 співробітники патрульної поліції звинуватили у тому, що він керував; автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим йому було запропоновано продути трубку приладу Драгер, на що він пояснив, що спиртні напої не вживав, а вживав лікарський засіб «Барбовал» який у своєму складі має спирт. ОСОБА_1 вважає, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та додатків до нього були порушені наступні нормативні акти: «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджено постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року №1103); Інструкції «з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853); Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (Затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за№ 1413/27858). Також були порушені вимоги статей 254, 256, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказане виразилось в тому, що процедура складення протоколу істотно порушена. Під час складання протоколу не було двох свідків. Так частина матеріалів складалась значно пізніше ніж протокол та в загалі в якомусь іншому місці, що не передбачено а ні нормативними матеріалами, а ні діючим законом України. Адміністративний протокол складено за двома протирічивими підставами. Так по- перше зазначається, що водій рухався/керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та при цьому зазначається, що від проходження медичного огляду у лікаря відмовився при свідках. Яка саме кваліфікація дій правопорушника зрозуміти з протоколу та додатків не можливо. Особу не повідомлено належним чином про його права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП через, що він не зміг скористатися професійною правничою допомогою та своїми правами в повному обсязі. Так особа не відмовлялась від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та не визнавала результатів тесту спеціального технічного приладу. Копію акту про огляд на стан сп`яніння вручено не було, надано для повноцінного ознайомлення не було, а лище було надано на підпис. При цьому була надана можливість лише поставити в ньому підпис без можливості зазначення незгоди з результатами перевірки. Вказане вбачається з самого акту повністю заповненого інспектором, який є за своїм статусом упередженою особою. Отже не зрозуміло, як особа могла погодитись з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, якщо відповідний акт їй надано не було? Свідки правопорушення зазначають, що їх було запрошено лише для проведення огляду на стан сп`яніння, однак в самому протоколі вони зазначаються, як свідки правопорушення. Однак свідки зазначають, що правопорушник відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Проте таких обставин, як і моєї незгоди не було. Через це я прошу викликати та допитати відповідно свідків. Незрозуміло чому особі пропонувалось проходити медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, якщо особа погодилась на думку інспектора та свідків з результатами огляду за допомогою технічного засобу на місці зупинки. Вказані обставини є істотними і вони відображені у протоколі та свідченнях свідків. Абз. 2 ч. 5 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду». У разі якщо особа не погоджується із результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки і при цьому відмовляється від медичного огляду, такий протокол складається лише за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Однак в протоколі зазначається, що особа саме керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Роздруківку спеціального технічного приладу не підписано обома свідками. Підписи всіх учасників візуально дуже відрізняються у кожному документі, що ставить під сумнів їх справжність. Через це я прошу викликати та допитати відповідно свідків. Жодного сертифікату, документів повірки та роз`яснень щодо порядку дії під час огляду на стан сп`яніння особі не надавалось та не зазначалось. Проте в даному випадку жоден свідок не свідчив про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і його було зупинено співробітниками поліції або, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Вони свідчили лише про його проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Інших доказів керування в стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння до протоколу додано не було. У зв`язку з вищенаведеним просив закрити провадження по притягненню ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 06.10.2020 року серії ДПР18 № 525039.

Проте суд до заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ставиться критично, оцінивши їх як недостовірні та такі, що не відповідають фактичним обставинам, з яких вбачається що останній намагається уникнути адміністративної відповідальності..

При розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності суд вважає, що необхідно забезпечити оптимальний баланс між дотриманням прав і свобод особи, яка притягується до відповідальності, та загальним (публічним) інтересом, який передбачає ефективний захист особистості, суспільства і держави від адміністративних правопорушень.

Будь-яке адміністративне правопорушення та санкції за його скоєння повинні бути чітко визначені в законі таким чином, щоб виходячи з його тексту - у випадку необхідності за допомогою тлумачення, що надано судам, - кожен міг передбачити адміністративно - правові наслідки своїх дій або бездіяльності.

В противному випадку може мати місце суперечна правозастосовна практика, яка послаблює гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу.

Вимоги, які пред`являються до правового регулювання відповідальності за адміністративне правопорушення, в повній мірі розповсюджуються і на строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, що являють собою встановлені законодавством про адміністративні правопорушення періоди, за закінченням яких особи, які здійснили адміністративне правопорушення, не можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності через закінчення строків давності, що є однією із підстав, яка виключає провадження у справі або тягне за собою його закриття.

За змістом частини 2 статті 38 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення, що відноситься до компетенції судів загальної юрисдикції, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Пункт 7 статті 247 КУпАП містить правило, згідно із яким провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Розглядаючи питання щодо строку давності в адміністративному провадженні в контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі: Конвенція) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи судом …, який … становить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення…».

Поняття «кримінальне обвинувачення» має «автономне» значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць ( справа «Блохін проти Росії», рішення від 23.03.2016 року, п. 179; Адольф проти Австрії, п.30,).

До кримінально-процесуального аспекту статті 6 Конвенції належать адміністративні правопорушення правил, які караються штрафами, обмеженням водійських прав, такими, як зняття балів, або призупинення чи скасування водійських прав ( справи Луц проти Німеччини, п. 182, Шмауцер проти Австрії).

Тому, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та, яке тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в контексті ст.6 Конвенції належить до кримінально-процесуального аспекту.

Стаття 6 пункт 1 Конвенції застосовується протягом усього провадження, метою якого є встановлення обґрунтованості «кримінального обвинувачення» включно зі стадією проголошення судового рішення.

Правове регулювання прав та свобод людини за національним законом полягає у створенні необхідних умов, якими слід забезпечити невідворотність адміністративної відповідальності.

В той же час має бути забезпечений справедливий баланс між загальним (публічним) інтересом невідворотності адміністративної відповідальності та дотриманням прав і свобод людини щодо строку давності про притягнення її до відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, в тому числі у справах "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства " та ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» визначив строк давності як передбачене законом право порушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушень прав обвинувачених, які могли б бути зменшені, якби судам доводилося розглядати їхні справи на основі доказів, які могли бути неповними за спливом часу ( ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» рішення від 20 вересня 2011 року, п. 570 та " Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства ", рішення від 22 жовтня 1996 року п.51).

Проаналізувавши докази в їх сукупності, та давши їм оцінку, суд вважає що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.130КУпАП у вигляді керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 525039 від 06.10.2020 року, письмовими поясненнями свідків, та також дослідженим у судовому засіданні відеозаписами доданим до матеріалів адміністративної справи та які містяться на з`ємному носієві оптичному диску, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan Primera», державний номерний знак « НОМЕР_1 » у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат тесту 2, 95 % (проміле), до то того ж з поведінки самої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вбачаються ознаки алкогольного, що призвело до зниження уваги та швидкості реакції.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, але враховуючи, що строки накладення адміністративного стягнення за дане правопорушення минули, провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст. ст. 38, 124,247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Леонов