Провадження № 3/127/8110/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03.10.2021 о 15.18 год. на перехресті вул. Гніванське шосе Я. Мудрого в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mersedes-Benz, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, однак від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Як слідує з наявних матеріалів ОСОБА_1 12.10.2021 була вручена судова повістка про виклик в судове засідання, призначене на 19.10.2021, однак у зазначене судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Станом на 19.10.2021 відомості про вручення ОСОБА_1 зазначеної судової повістки були відсутні, тому суд повторно здійснив виклик ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 04.11.2021. Як слідує з судової повістки, яка повернута суду, остання ОСОБА_1 вручена не була у зв`язку з його відсутністю за місцем проживання. Однак суд враховує, що ОСОБА_1 раніше була вручена судова повістка, він в судове засідання не з`явився і про причини неявки суду не повідомив. Крім того, як слідує з наданих суду матеріалів, ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини у справі (далі ЄСПЛ) «Пономарьов проти України», в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справ за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши надані суду матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

З диспозиції статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діянні ОСОБА_1 складу зазначеного вище правопорушення, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Суд вважає за доцільне зауважити, що пунктом 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція) визначені ознаки наркотичного сп`яніння, якими є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що 03.10.2021 о 15.18 год. на перехресті вул. Гніванське шосе Я. Мудрого в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Mersedes-Benz, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. У протоколі про адміністративне правопорушення також зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився. На підтвердження зазначених обставин до протоколу приєднаний рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП у Вінницькій області Марунишина С.С. від 03.10.2021 (далі Рапорт) та висновок медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2324 від 03.10.2021 (далі Висновок), а також диск із записом з нагрудних камер поліцейських (далі Запис).

Згідно з Висновком ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився.

Суд враховує, що в судовому засіданні був оглянутий Запис, за результатами перегляду якого суд встановив, що ОСОБА_1 був оглянутий лікарем на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, проведене його візуальне спостереження, а в подальшому під час спроби здати зразки біологічного середовища ОСОБА_1 в правій руці тримав пластикову ємність, яка працівником поліції була вилучена. В подальшому ОСОБА_1 від проходження подальшого огляду на стан сп`яніння, у тому числі здати зразки біологічного середовища. Також з оглянутого судом Запису випливає, що поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому з оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що ОСОБА_1 поліцейським були чітко названі виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, що узгоджується з приписами пункту 4 розділу І Інструкції. Суд враховує, що процедура проведення огляду на стан сп`яніння, встановлена статтею 266 КпАП стороною захисту в судовому засіданні оспорена не була, натомість сторона захисту оспорювала порядок складання Висновку. Тому суд вважає, що правові підстави для здійснення аналізу дотримання приписів статті 266 КпАП відсутні, оскільки зазначені обставини особа, що притягується до адміністративної відповідальності, як слідує з наданих суду матеріалів, фактично не заперечував.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для визнання Висновку недопустимим доказом, суд враховує таке.

З оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовлявся.

Вирішуючи питання щодо дотримання порядку проведення огляду, суд вважає за доцільне зауважити таке.

Відповідно до пункту 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

При цьому пунктом 12 розділу ІІІ Інструкції визначено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

А пунктом 13 розділу ІІІ Інструкції визначено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Як суд вже зазначив вище, з оглянутого в судовому засіданні Запису випливає, що ОСОБА_1 від проходження повної процедури його медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. Наведені обставини, на переконання суду, свідчать, що ОСОБА_1 відмовився від його огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вирішуючи питання щодо правової кваліфікації діяння ОСОБА_1 , суд вважає за доцільне зауважити таке.

Згідно з наявною у матеріалах справи постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2021 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 КпАП за вчинення 10.12.2020 правопорушення, передбаченого зазначеною правовою нормою. Подія, яка була предметом судового дослідження, мала місце 03.10.2021.

Отже, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за зазначеним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення ним нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує таке.

Згідно з наданими суду матеріалами ОСОБА_1 також був притягнутий 03.10.2021 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною четвертою статті 126 КпАП. На підтвердження зазначеної обставини суду наданий витяг з бази даних «Армор».

Суд вважає за доцільне зауважити, що статтею 24 КпАП визначено види адміністративних стягнень, статтею 33 КпАП загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, а пунктом 1 частини першої статті 284 КпАП що адміністративне стягнення накладається виключно постановою. Отже, наявність у матеріалах справи відповідних витягів «Армор» та довідки суд не може розцінити в якості доказів, оскільки підтвердженням відповідного факту ознак повторності може бути лише процесуальний документ (зокрема, належним чином завірена копія постанови). Крім того, положення, яким регламентоване використання бази даних «Армор», не зареєстроване в Міністерстві юстиції України.

Отже, відповідне документальне підтвердження притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суду надане не було, а тому суд вважає безпідставним посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на зазначену обставину. Разом з тим, суд враховує, що санкцією закону про адміністративну відповідальність вставлені таки види стягнення як штраф та позбавлення права керування транспортними засобами. Саме тому суд вважає за доцільне застосування до ОСОБА_1 зазначені стягнення.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 130, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: