ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2021р. Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Мурашова Наталія Анатоліївна, за участю секретаря Бойко Л.Л., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Патяк А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі адміністративний матеріал відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОБ №101633, складеним 10.07.2021р. поліцейським СРПП ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Продановим М.О., водій ОСОБА_1 10.07.2021р. о 16.35год., керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1 , по вул.В.Стуса в м.Запоріжжі, в порушення вимог п.2.4 ПДР не виконав вимогу поліцейських про зупинку ТЗ, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОБ №103534, складеним 10.07.2021р. поліцейським СРПП ВП №6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Продановим М.О., водій ОСОБА_1 10.07.2021р. о 16.35год., керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1 , по вул.В.Стуса в м.Запоріжжі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, млява мова), в порушення п.2.5 ПДР України від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що в зазначений день та час він не керував вказаним ТЗ. Він знаходився на роботі, було жарко, він випив пива і в кінці робочого дня у нього закінчились цигарки. Він попросив свого колегу ОСОБА_2 поїхати до магазину. ОСОБА_2 не мав при собі водійського посвідчення і погодився поїхати за умови, що відповідальність за це порушення він візьме на себе. Коли ОСОБА_2 повернувся, він побачив за автомобілем поліцейський автомобіль. ОСОБА_2 сказав, що йому невідомі причини цього, і пішов на своє робоче місце. Коли поліцейські підійшли до нього, він не заперечував, що автомобіль перебуває в його користуванні, але він особисто на ньому нікуди не виїжджав. Поліцейські залишили його зауваження поза увагою, не з`ясували хто саме керував ТЗ, а звинуватили його в тому, що він когось підрізав, а також керував ТЗ в стані алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Він відмовився від проходження цього огляду, оскільки ТЗ не керував. Жодних належних та допустимих доказів його вини поліцейські не надали. З доданого відеозапису встановити всі обставини події неможливо. Письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , які долучені поліцейськими до протоколу, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки вказаний свідок на виклик суду не прибув і в судовому засіданні певні обставини не підтвердив. Наявність вказаного свідка на місці подій на відеозаписі не зафіксована. З його письмових пояснень вбачається, що він був опитаний працівниками поліції і дані про нього внесені до протоколу про адміністративне правопорушення вже після його складання, що є неприпустимим. Крім того, є недопустимим доказом і сам протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в порушення п.8 Порядку направлення водіїв ТЗ для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння поліцейський склав протокол за фактом відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у відсутності двох свідків. За таких обставин наявність в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень жодними належними, допустимими, достовірними доказами поза розумним сумнівом не доведена, тому провадження у справі повинно бути закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , думку його захисника адвоката Патяк А.С., пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та відтворивши відеозапис подій, приходить до такого.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в т.ч і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

П.2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

У зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме особа, яка виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

В межах даної справи ОСОБА_1 обвинувачується в порушенні п.2.4 ПДР - невиконання вимоги поліцейського про зупинку ТЗ (протокол ОБ №101633 від 10.07.2021р.), п.2.5 ПДР відмова водія ТЗ від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (протокол ОБ №103534 від 10.07.2021р.)

Так, відповідно до п.2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п.8.9 ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу.

Ст.122-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, у вигляді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Відповідно до п.2.5, 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і на вимогу поліцейського водій зобов`язаний пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Ч.1 ст.130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у вигляді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП (в редакції Закону України №1231-IX від 16.02.2021р.), яка передбачає, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік таких закладів охорони здоров`я затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння визначається Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 (далі Інструкція №1452/735 ), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р. (далі Порядок №1103), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматизованому режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015р. (далі Інструкція №1395).

За змістом цих нормативно-правових актів огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаки алкогольного сп`яніння визначені п.3 розділу I Інструкції №1452/735.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я, в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я проводиться у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським. Доставку осіб, які підлягають огляду на стан сп`яніння, до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, забезпечує поліцейський.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В межах розгляду цієї справи ОСОБА_1 заперечує факт керування ТЗ в зазначених в протоколах час та місці.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що в зазначений день та час саме він на прохання ОСОБА_1 керував його транспортним засобом. Він погодився на його прохання, не маючи при собі водійського посвідчення, за умови, що відповідальність за це візьме на себе ОСОБА_4 . Коли він їздив до магазину, по дорозі нікого з пішоходів не було. Вікна в автомобілі були затоновані та зачинені. Правил дорожнього руху він не порушував. Поліцейський автомобіль він побачив безпосередньо, коли вже заїжджав на територію підприємства. Жодних вимог про зупинку поліцейські йому під час руху не надавали. Коли він заїхав на територію, то пішов до цеху, з поліцейськими спілкувався ОСОБА_4 . Останній потім розповів йому, що на нього склали протоколи про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши вищевикладені норми чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, враховуючи заперечення ОСОБА_1 , які підтверджуються поясненнями безпосередньо допитаного судом свідка ОСОБА_2 , який попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих пояснень, суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в момент пред`явлення поліцейськими вимоги про зупинку ТЗ, в момент фактичної зупинки ТЗ та виявлення безпосередньо після цього ознак алкогольного сп`яніння, відповідно правомірності пред`явлення вимоги пройти в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським як особою, яка виявила факт правопорушення, поза розумним сумнівом не доведений.

Суд виходить з того, що суб`єктом адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, 130 КУпАП, є водій, тобто особа, яка керує транспортним засобом.

При цьому, правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, вважається закінченим з того моменту, коли транспортний засіб під керуванням особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння почав рухатися.

Відтворивши відеозапис подій, який доданий поліцейським до протоколів про адміністративне правопорушення, судом з`ясовано, що він не містить відомостей про усі істотні для даної справи обставини, відтворює події частково.

Так, із вказаного відеозапису неможливо встановити хто саме керував транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1 , під час виявлення поліцейськими будь-яких порушень ПДР, які б давали їм підстави пред`явити водію вимогу про зупинку, а також в момент зупинки ТЗ і виявлення у його водія ознак алкогольного сп`яніння. Жодних обставин, які б свідчили про те, що такою особою є ОСОБА_1 вказаний відеозапис не містить.

Встановити дотримання поліцейськими процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння виявлення ознак сп`яніння, проведення огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, направлення для огляду в медичний заклад, складання необхідних документів із фіксацією дій водія щодо ухилення від такого огляду з наявного відеозапису також неможливо. Такі обставини події ним не зафіксовані взагалі.

Також відеозапис не містить інформації про те, що поліцейськими з дотриманням правил п.8.9 ПДР водію ТЗ «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1 , була подана вимога про зупинку, але він цю вимогу не виконав, що є ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

При цьому, вимога поліцейського повинна ґрунтуватись на підставах, передбачених ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

За змістом доданих до протоколів рапортів поліцейського Третьяк А.С., підставою для зупинки ТЗ «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1 , стало повідомлення водія та пасажирки автомобіля «Toyota Camry» про те, що водій автомобіля «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1 , можливо перебуває в стані сп`яніння, оскільки підрізав їх авто, рухався, постійно змінюючи смугу руху. ТЗ «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1 , було виявлено поліцейськими під час руху по вул. В.Стуса і його водію було подано вимогу зупинки шляхом ввімкнення червоного проблискового маячку та поданням звукового сигналу, однак водій вимоги про зупинку не виконав, продовжив рух, повернув праворуч та зупинився біля воріт якогось підприємства. Потім водій продовжив рух на територію цього підприємства, проігнорувавши вимоги поліцейського про надання документів. Коли вони зайшли на територію підприємства, то біля вказаного ТЗ перебував чоловік, як в подальшому встановлено, ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, зазначивши, що ТЗ не керував.

В той же час, рапорт поліцейського не є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки складений поліцейським, який є відповідною уповноваженою посадовою особою, і містить його суб`єктивну оцінку певним подіям.

Інших належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження викладених в рапорті обставин події та факту вчинення зазначених адміністративних правопорушень безпосередньо ОСОБА_1 до протоколів про адміністративні правопорушення відносно нього поліцейськими не додано.

Зокрема, водій та пасажирка автомобіля «Toyota Camry», які повідомили поліцейських про порушення ПДР водієм автомобіля «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1 , поліцейськими не опитані, інші докази допущення порушення ПДР не зібрані.

Додані поліцейськими до протоколів письмові пояснення свідка ОСОБА_3 , згідно з якими останній був очевидцем руху автомобіля «Skoda Octavia», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням чоловіка, який за описаними свідком зовнішніми прикметами є ОСОБА_1 , суд вважає недопустимим доказом.

В даному випадку суд виходить з того, що ці пояснення не підтверджуються сукупністю інших належних, допустимих та достовірних доказів. Як вже зазначалось, на вчиненому поліцейськими відеозапису подій жодним чином не зафіксований факт керування ТЗ саме ОСОБА_1 , а також перебування на місці події чи в безпосередній близькості від нього свідка ОСОБА_3 , пред`явлення йому ОСОБА_1 для впізнання тощо.

При цьому, в судове засідання вказаний свідок не прибув за невідомими причинами, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, і безпосередньо суду, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, пояснення не надав і відомі йому обставини події не підтвердив.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений поліцейським за фактом порушення ПДР, які становлять об`єктивну сторону адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Ухвалюючи рішення, суд також враховує, що в протоколі про адміністративне правопорушення та інших доданих до нього документах відсутня інформація про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як це передбачено ч.1 ст.266 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 відповідно до ст.265-1 КУпАП посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ не виписувався і не видавався.

Вказані обставини також сприймається судом як недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом і допущення під час керування зазначених в протоколах порушень ПДР.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.245,252,280 КУпАП, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відповідно правомірності пред`явлення йому поліцейським вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, дотримання процедури такого огляду, а також невиконання ним як водієм вимоги поліцейського про зупинку ТЗ, тобто істотні для даної справи обставини, належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами поза розумним сумнівом не доведені, що в силу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.7,9,122-2,130,245,247,251,252,256,266, 280,283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Хортицького районного суду

м. Запоріжжя Н.А. Мурашова

09.11.2021