КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№33/824/3472/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року місто Київ

справа № 756/5977/21

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Федорова Дмитра Сергійовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника -адвоката Федорова Дмитра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник -адвокат Федоров Д.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2021 рокускасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції не врахував обставини відсутності двох свідків під час спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими та під час оформлення адміністративних матеріалів.

Зазначав, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові послався на те, що відповідно до положень ст.266 КУпАП працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. А обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відео реєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису. Однак, з такою позицією суду він не погоджується, оскільки процедуру фіксації відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння врегульовано положеннями нормативно-правових актів, що є чинними на даний час, а саме нормами п.6 Розділу 2 Інструкції №1452/735, п.6 Розділу Х Інструкції №1395 та п.8 Порядку №1103, де чітко передбачено обов`язкову наявність двох свідків під час складення протоколу в разі відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння. Вищевказані норми не можуть суперечити ст. 266 КУпАП, оскільки норми даної статті не містять положень, що визначають процедуру відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що свідчить про помилковість оскаржуваної постанови.

Вказував, що при розгляді справи суд першої інстанції не врахував обставини провокації до вчинення адміністративного правопорушення з боку працівників поліції по відношенню до ОСОБА_1 , внаслідок чого помилково притягнуто останнього до відповідальності.

Зазначав, що під час оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені вимоги Інструкції № 1026, оскільки не здійснювалась повна відеофікскація спілкування з водієм.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Федоров Д.С. доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити з вищевказаних підстав.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Федорова Д.С., проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, з об'єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.

За правилами ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

П.4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 Розділу Iцієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №196702, 24 березня 2021 року о 08:40 год. в м. Києві по пр-т. Степана Бендери, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Chevrolet», моделі «Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

даними, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 24 березня 2021 року серії ААБ №196702. Протокол підписаний особою, яка його склала, та безпосередньо ОСОБА_1 . Будь-яких зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав /а.с. 1а/;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним працівником патрульної поліції на ім`я ОСОБА_1 /а.с. 2/;

відеозаписом з бодікамери АА-00115, що долучений до протоколу, на якому зображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме неодноразові пропозиції поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі в установленому законом порядку. Однак, як вбачається з відеозапису о 08:50:23 ОСОБА_1 відмовився їхати до медичної установи для проходження огляду, о 08:53:07 ОСОБА_1 також виявив свою незгоду, о 08:53:44 погодився їхати до медичної установи, проте о 09:02:24 знову відмовився їхати до медичної установи та проходити огляд /а.с. 4/.

Виходячи з наведених вище норм законодавства, сама по собі відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є складом адміністративного правопорушення та тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену ч.1 ст.130 КУпАП

Таким чином, висновок викладений в постанові Оболонського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на відсутність свідків під час складення поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення, не приймаються до уваги суду з огляду на наступне.

Так, виходячи з положень ч.2 ст.266 КУпАП огляд водіїв на стан сп`яніння має проводитись поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису. Лише в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. З матеріалів справи не вбачається неможливість застосування технічних засобів відеозапису. Матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, а тому посилання на відсутність свідків не свідчить про порушення процедури огляду, оскільки свідки залучаються лише в разі неможливості застосування таких засобів.

Посилання захисника на те, що процедуру фіксації відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння врегульовано положеннями нормативно-правових актів, що є чинними на даний час, а саме нормами п.6 Розділу 2 Інструкції №1452/735, п.6 Розділу Х Інструкції №1395 та п.8 Порядку №1103, де чітко передбачено обов`язкову наявність двох свідків під час складення протоколу в разі відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, суд до уваги не приймає, оскільки КУпАП (ст. 266), має вищу юридичну силу ніж Інструкція №1452/735, а тому застосуванню підлягають положення ст.266 КУпАП. Крім того, Інструкція №1452/735 була розроблена з метою впровадження та конкретизації дій працівників поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння, тобто тих, які були в ст.266 КУпАП до внесення змін.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських не є безперервним і складається з окремих файлів, що не дозволяє встановити повну та об`єктивну картину подій, суд відхиляє, оскільки події, зафіксовані відеозаписом, відповідають суті правопорушення, викладеній в протоколі про адміністративне правопорушення, який був підписаний особою, що притягується до адміністративної відповідальності.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на провокації з боку працівників поліції, а саме повідомлення ОСОБА_1 працівниками поліції про те, що якщо він поїде з ними до лікаря-нарколога, то на нього буде складений протокол за ст.130 КУпАП за п.2.9а, а якщо відмовиться від огляду, то протокол буде складено за п.2.5 ПДР, то суд виходить з наступного.

З відеозапису вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено, що у разі його відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП з посиланням на п.2.5 ПДР, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 також було повідомлено, що у разі проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП з посиланням на п.2.9 (а) ПДР, а саме керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, у разі підтвердження факту, що останній дійсно перебуває в стані такого сп`янінні. Отже, працівниками поліції ОСОБА_1 таким чином фактично були роз`яснені його права та наслідки проходження і не проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому жодних провокацій в діях поліцейських суд не вбачає.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. А отже відсутні підстави для закриття провадження у справі, як на тому вказано в апеляційній скарзі.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

При розгляді даної справи суд першої інстанції повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним судом під час перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Федорова Дмитра Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.