КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/6914/21 Головуючий у 1 інстанції: Ларіна О.В.
Провадження № 33/824/4950/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2021 року суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. На думку апелянта суд безпідставно вважав встановленим факт керування ним транспортним засобом. Матеріали справи не містять доказів того, що він був притягнутий до адмінвідповідальності за порушення ПДР України за постановою працівника поліції. Наявний в матеріалах справи відеозапис також не містить даних, що він керував транспортним засобом. Звертає увагу, що працівники поліції неодноразово вимикали нагрудні відеокамери та не було зафіксовано всіх обставин справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції.

У наданому до суду протоколі про адміністративне правопорушення від 05.06.2021 серії ДПР18 № 333127 зазначено, що 05.06.2021 о 00 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 , рухаючись в м. Біла Церква, Київської області, вул. Толстого, 32, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч. 1 КУпАП (а.с. 1).

До протоколу долучений рапорт поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП від 05 червня 2021 року, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, DVD-диск із відеозаписом з нагрудної камери та розписку ОСОБА_4 від 05 червня 2021 року про зобов`язання доставити автомобіль марки ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_1 за адерсою: вул.Крабишева,30а, 2 під`їзд , а водія не допускати до керування ним(а.с. 2-8).

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому апеляційний суд відхиляє посилання апелянта про недоведеність факту керування ним транспортним засобом.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що поліцейським було оголошено свідкам та ОСОБА_1 про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився. При цьому ОСОБА_1 не заперечував, що він керував автомобілем та не зазначав, що автомобіль був припаркований. Навпаки, ОСОБА_1 вимагав у поліцейського надати йому пояснення про причину зупинки його транспортного засобу.

Сукупність встановлених обставини спростовує доводи апелянта, що він не керував транспортним засобом.

Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на неповну відеофіксацію події, оскільки на відеозаписі зафіксовано пропозицію та відмову ОСОБА_1 у проходженні огляду на алкогольне сп`яніння.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2021 року без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного судуКиївської області від 24 вересня 2021 року без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Шебуєва В.А.