КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/4339/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г. М., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року в складі судді Макаренко І. О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

10.09.2021 на вказану постанову суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Кузьмін Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року, оскільки ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що позбавило його можливості брати участь в судовому засіданні та подавати свої докази. Оскільки тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом було видано строком на 3 місяці, тобто до 08.09.2021, то 06.09.2021 ОСОБА_1 звернувся до адвоката Кузьміна Є.О. аби з`ясувати, яким чином можна продовжити цей дозвіл. В цей же день було виявлено, що до ЄДРСР внесено оскаржувану постанову суду. 09.06.2021 адвокатом отримано матеріали справи для ознайомлення, а 10.09.2021 була подана апеляційна скарга.

Доводи апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду справи, не надано правової оцінки тим доказам, які надані поліцейськими, внаслідок чого винесено незаконне рішення.

Зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 08.06.2021 приблизно о 00.55 год. керував транспортним засобом КІА, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, не відповідають дійсності.

Так, ОСОБА_1 дійсно відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він автомобілем не керував. Цей автомобіль стояв припаркований в той час, коли до нього підійшов поліцейський. ОСОБА_1 сидів в машині та не здійснював рух. Перед цим він посварився зі своєю дружиною ОСОБА_2 , після чого вжив спиртні напої та пішов до автомобіля аби переночувати там. Проте поліцейські почали оформлювати протокол про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Такі дії не узгоджуються з п. 2. 5 Правил дорожнього руху України, оскільки ОСОБА_1 не був водієм у розумінні п.1.10 Правил дорожнього руху України. В матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, які б слугували підставою для його зупинки поліцейськими.

Крім цього, акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу KІА, державний номер НОМЕР_1 , поліцейськими не складалось.

Поліцейський не відсторонив ОСОБА_1 від керування вказаним транспортним засобом, що зайвий раз підтверджує, що останній не був водієм.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кузьміна Є. О., допитавши свідка ОСОБА_2 , дослідивши доданий до матеріалів справи відеозапис подій, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та відмови в задоволенні поданої апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не брав участі в розгляді справи в суді першої інстанції, SMS-повідомлення про його виклик до суду на номер телефону останнього доставлено не було з причин того, що абонент тимчасово недоступний, з матеріалами справи та змістом оскаржуваної постанови захисник Бекаурі Р.О. був ознайомлений 09.09.2021, а з апеляційною скаргою звернувся 10.09.2021,

З огляду на причини, які слугували підставою для пропуску строку на апеляційне оскарження, з метою забезпечення доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції вважає за можливе поновити строк на подання апеляційної скарги.

Подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №213436 від 08 червня 2021 року, 08 червня 2021 року о 00.55 год. в м. Києві, вул. Ризька, 6/1, водій ОСОБА_1 керував автомобілемКІА, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора DRAGER та на проведення огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу долучені пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та DVD-диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

З відеозапису, який міститься на DVD-диску, вбачається, що причиною зупинки поліцейськими транспортного засобу КІА, державний номер НОМЕР_1 , слугувало повідомлення інших водіїв про те, що останній на дорозі «виляв», «підрізав» інших водіїв. При цьому ОСОБА_1 не заперечував обставин керування транспортним засобом КІА, державний номер НОМЕР_1 , в момент зупинки зазначав, що: «Я хочу нормально додому доїхати, да і все», «спокійно їду додому». Останньому пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте останній від проходження огляду відмовився.

Наявний в матеріалах справи відеозапис підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 в момент зупинки був саме водієм в розумінні п.1.10 Правил дорожнього руху України.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 суду пояснила, що 07 червня 2021 року вони з чоловіком гуляли в парку, де знаходиться Київська дитяча залізниця, чоловік випив пива, а тому машину вирішили залишити та додому піти пішки. Дома вони з чоловіком посварилися і він сказав, що піде спати в машину. Чоловік повернувся пізно. В подальшому він пояснив, що машину забрала поліція.

Покази вказаного свідка не є належним доказом на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 в момент зупинки транспортним засобом ним не керував, а лише в ньому знаходився.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що тимчасового затримання транспортного засобу та вилучення посвідчення водія здійснено не було, що підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 не був водієм, є необґрунтованими.

Обставини тимчасового вилучення посвідчення водія та тимчасового затримання транспортного засобу ОСОБА_1 не заперечував.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апеляційна скарга не містить та при розгляді скарги апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи наведене апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Кузьміну Євгену Олександровичу строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кузьміна Євгена Олександровича залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк