Справа №443/1061/21
Провадження №3/443/546/21
ПОСТАНОВА

іменем України

12 серпня 2021 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДФС у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючої

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу ЛВ № 38 від 31.05.2021 ОСОБА_1 20.04.2021 в АДРЕСА_2 , здійснювала господарську діяльність без дозвільних документів на право ведення підприємницької діяльності, наявність яких регламентується ст. 42 Господарського кодексу України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що з 2008 року вона була зареєстрована як фізична-особа підприємець. На території свого подвір`я з літної кухні облаштувала продуктовий магазин. В 2016 році захворіла її мама і вона була змушена припинити підприємницьку діяльність у зв`язку із тим, що доглядала за мамою. 20.04.2021 вирішила відкрити магазин і в перший робочий день на неї було складено протокол за продаж пива неповнолітньому. Після чого вона припинила свою господарську діяльність та закрила магазин , оскільки на неї було накладено штраф у розмірі 6 800,00 грн.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що провадження підлягає закриттю за відсутністю події та складу правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до статті 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Так, ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст..42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Поняття господарської діяльності міститься у ст.3 ГК України, відповідно до якої під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» № 3 від 25.04.2003 зазначено, що господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність, системність її здійснення з метою отримання прибутку. Згідно з п. 4 цієї Постанови під здійсненням фізичною особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо, самостійно, систематично (не менше, ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.164 КУпАП можливе за наявності систематичного /не менш трьох разів/ провадження господарської діяльності без відповідної державної реєстрації.

У протоколі та доданих до нього матеріалах відсутні відомості про систематичність провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без відповідної державної реєстрації та відсутнє підтвердження отримання нею прибутку від такої діяльності, оскільки докази долучені до матеріалів справи підтверджують факт здійснення продажу підакцизного товару без дозвільних документів та державної реєстрації як суб`єкт господарської діяльності тільки одноразово 20.04.2021.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У ч. 2 ст. 251 КУпАП наголошується, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.3 ст.8 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, зокрема відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішеннях ЄСПЛ у справах« Малофєєв проти Росії» від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016 наголошується, що суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки в такому випадку обвинувачення буде підтримуватися самим судом, що матиме наслідком порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Отже, враховуючи все вищезазначене, суддя приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 ч.1п. 1, 284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Р.Г. Равлінко