Провадження № 3/643/4261/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2021 року Суддя Московського районного суду м. Харкова Довготько Т.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Управління патрульної поліції у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, розлученого, маючого неповнолітню дитину ОСОБА_2 , 2010року народження, працюючого електромеханіком у ТОВ «Укрсхідліфт», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2021 року о 23 год. 30 хв. в м. Харкові по вул. Гвардійців Широнінців, 29а, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Daewoo Lanos д.н. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я ХОР «ОНД» за адресою: м.Харків, вул. Шевечнка,26, відмовився в присутності двох свідків.

В діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав по показав, що 12.09.2021 року приблизно о 23 год. 30 хв. він керував автомобілем Daewoo Lanos д.н. НОМЕР_2 по вул. Гвардійців Широнінців, 29а. Його зупинили працівники поліції, оскільки у нього був включений аварійний сигнал, спитали чи все гаразд та відпустили. Він поїхав далі, обігнав автомобіль патрульної поліції та перед пішохідним переходом, не пропустив пішохода, оскільки не побачив його. У зв`язку з чим працівники поліції потворно зупинили його. Працівники поліції повідомили, що у нього зіниці очей не реагують на світло та звинуватили в тому, що він знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, потім запропонували проїхати до медичного закладу для проходження якогось огляду, якого саме не повідомили. Він, в присутності двох свідків, які були залучені працівникам поліції, відмовився їхати у медичний заклад, у зв`язку з тим, що була ніч та на наступний день необхідно було йти на роботу. Просив закрити справу за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановлений законом порядок. ОСОБА_1 та його захисник Столяров М.В. не наполягали на повторному виклику свідків та не заперечували розглянути справу.

Заслухавши ОСОБА_1 , захисника Столярова М.В., які просили закрити справу за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи, відео, суд приходить до наступного.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

П. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №268601, складений саме за відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку.

За таких обставин, суд вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові від огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги п.2.5 ПДР України.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними матеріалами справи, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 268601 від 12.09.2021 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, направленням на огляд транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижуюсь увагу та швидкість реакції, рапортом. Відео з нагрудних камер інспекторів поліції, з якого вбачається, що в ході розмови з ОСОБА_1 у останнього працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та ОСОБА_1 було запропоновано, у присутності двох свідків, пройти медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи лікарського сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався, надав пояснення, протокол підписав, копію отримав. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейськими дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

З врахуванням викладеного поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 268601 від 12.09.2021 року стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно, у суду відсутні підстави для визнання неналежними та необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що на відеозаписі відсутній момент зупинки, відео починається з того, що були залучені свідки та під час того, як до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції, транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, лише перебував біля свого автомобіля, та що із матеріалів справи незрозуміло коли саме і яким чином було залучено свідків, є безпідставними та спростовують власними поясненнями ОСОБА_1 .

Щодо твердження захисника про те, що патрульними поліції не здійснено повідомлення ОСОБА_1 про проведення зйомки на боді-камеру, суд зазначає наступне.

Відповідно до частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 Закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Отже, відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Таким чином, поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП.

Посилання захисника на те, що відеозапис з нагрудної камери не є безперервним, та постійно переривається, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 3.3. Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Національної поліції України № 100, нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись в режимі відеозйомки при будь - якому контакті з особами, та згідно п. 3.5, після її активації все спілкування повинно бути записано безперервно, однак, як вбачається з п. 3.6 даної Інструкції, нагрудні відеокамери (відеореєстратори) не повинні використовуватись, в час, коли немає контакту з особами.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського слід вважати належним та допустимим доказом по справі, оскільки усі необхідні факти, які мають важливе значення при розгляді даної справи та з якими законодавство пов`язує настання відповідальності за вчинене правопорушення, чітко зафіксовані нагрудними камерами поліцейських та використані як доказ вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік. (Розрахунковий рахунок: UA0020001, отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача: 899998, Код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн. 00 коп. (Рахунок отримувача: UA0026001, отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача ЄДРПОУ 37993783, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя Довготько Т.М.