Провадження № 3/592/2891/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Фоменко Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №220449, 29.10.2021 року об 11 год. 10 хв., в м. Суми по вул. Засумська, 1, гр. ОСОБА_1 перебувала біля магазину «Аврора» без документів, що посвідчують особу, чим порушила вимоги пп. 2 п. 2-2 постанови КМ України від 09.12.2020 року №1236, зі змінами.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнала повністю та щиро розкаялася, просила суворо не карати, оскільки сума штрафу є занадто великою.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини 1 статті 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Втім, норма ст. 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №220449, ОСОБА_1 порушила вимоги пп. 2 п. 2-2 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 року №1236, зі змінами, яким на території України з 17.06.2021 року заборонено перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в України.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАБ №220449 від 29.10.2021 року (а.с.1) та копією відеозапису з місця вчинення правопорушення (а.с.3).

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175 КУпАП, проте матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження вказаної обставини, не зазначено дату накладення адміністративного стягнення та органу (посадової особи), який проводив розгляд справи.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, однак адмінпритягуєма раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, щиро розкаялася та пообіцяла у майбутньому подібні дії не вчиняти, беручи до уваги, що будь-яких значних негативних наслідків та шкоди від її дій державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян завдано не було, вчинене правопорушення необхідно вважати малозначним, внаслідок чого, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а справа відносно неї закриттю, з оголошенням усного зауваження, яке, на думку суду, буде достатнім для досягнення мети, визначеної ст. 23 КУпАП, щодо виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 22, 44-3 ч. 1, 284 ч. 1 п. 3 і ч. 2 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, закрити, звільнивши її від адміністративної відповідальності, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, та оголосити їй усне зауваження.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Фоменко