Категорія: ст. 124 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Гапончука В.В.,

з участю

особи, що притягувалася до відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Ковальчука В.О.,

іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 ,

представника іншого учасника ДТП - Тростянчук Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу іншого учасника ДТП ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , місце роботи: УДМС у Волинській області, посада: завідувач сектору,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 31.08.2017 року о 20 год. 32 хв. в м. Луцьку по вул. Станіславського, 28 керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не переконався, що це безпечно і не створить перешкоду, а також не дотримався безпечного інтервалу та здійнив зіткнення з транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із рішенням суду інший учасник ОСОБА_2 , в поданій апеляційній скарзі, вражає постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2021 року незаконною з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції усіх істотних обставин справи, невірно встановлених фактичних обставин, а також невірною оцінкою доказів, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Просить постанову скасувати та постановити нову якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Тростянчук Т.В., які апеляційну скаргу підтримали, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ковальчука В.О. які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Як на підставу для скасування оскаржуваної постанови ОСОБА_2 посилається на те, що вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом повно, всебічно та об`єктивно не було досліджено всі обставини справи в їх сукупності.

Такі доводи апелянта є слушними з огляду на наступне.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дані вимоги Закону та роз`яснення пленуму ВСУ в повному обсязі суддею першої інстанції при розгляді справи дотримані не були.

Висновок суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України є передчасним та неправильним.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №527149 від 31.08.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.10.1 та п. 13.1 ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КпАП України.

За змістом ст.124 КпАП України об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.13.1. Правил Дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п. 10.1 Правил Дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

З аналізу вищенаведених норм КпАП України та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст.124 КпАП України може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок чого виникло пошкодження, зокрема транспортного засобу.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується не визнав.

При цьому в своїх письмових поясненнях, які містяться в матеріалах справи, вказав, що він керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Станіславського в напрямку від вул. Львівської до перехрестя з вул. Гнідавською. В подальшому, під`їхавши до перехрестя з головною дорогою, що по вулиці Гнідавська з швидкістю не більше 5 км/год розпочав поворот ліворуч на свою смугу руху, що розташована на головній дорозі, на початку вул. Гнідавської в напрямку від вул.Станіславського. Вказав, що із-за заокругленої частини дороги та скверу, що обмежує йому такими геометричними параметрами дороги видимість дорожньої обстановки лише на своїй смузі, побачив, що на великій швидкості виїхав по зустрічній смузі руху автомобіль марки "Mitsubishi Outlander" д.н.з. НОМЕР_2 , після чого цей автомобіль пересік горизонтальну дорожню розмітку 1.1 ПДР, суцільну лінію, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах, на які в`їзд заборонено, виїхав на його смугу руху на зустріч його автомобілю справа від нього, та намагаючись "прошмигнути" перед його автомобілем, скоїв зіткнення правою задньою частиною кузова, а саме: задніми правими дверцятами, заднім правим крилом, заднім правим колесом з передньою правою частиною кузова його автомобіля, а саме: правою частиною бампера, правою частиною капота, передньою правою фарою, переднім правим крилом, заподіявши транспортним засобам механічні пошкодження.

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що саме на підставі таких пояснень ОСОБА_1 і був зроблений судом першої інстанції висновок про його невинуватість у порушенні ПДР України та відповідно у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

З такою позицією місцевого суду апеляційний суд не погоджується, оскільки вона суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи.

В матеріалах справи наявні докази, які прямо вказують про порушення водієм транспортного засобу «Skoda Fabia» ОСОБА_1 п.п. 10.1 та 13.1 ПДР України, що є у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та відповідно пошкодження транспортних засобів.

Так, доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, стверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №527149 від 31.08.2021 року;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів після ДТП, характер механічних пошкоджень транспортних засобів, який підписаний без зауважень учасниками ДТП. Відповідно до схеми, місце зіткнення позначено на схемі цифрою «3», автомобіль марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 позначено цифрою «1». Вищевказаний транспортний засіб зафіксовано під кутом до смуги, на яку він мав переїхати.;

- поясненням ОСОБА_2 , який являється іншим учасником ДТП з яких вбачається що він, рухаючись транспортним засобом марки « Mitsubishi Outlender» д.н.з НОМЕР_2 по головній дорозі в м. Луцьку зі сторони вулиці Гнідавська в напрямку вул. Станіславська, в своїй смузі руху, раптово побачив автомобіль, який здійснював поворот ліворуч з другорядної дороги та перебував в цей момент на його смузі руху. З метою уникнення ДТП, він почав змінювати свою траєкторію руху, але зіткнення уникнути не вдалось.

Згідно п.13.1. Правил Дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п. 10.1 Правил Дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», передбачає, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку, що водій ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 10.1 ПДР, знаку 2.1. за наявності таблички 7.8, не пропустив зустрічний трансортний засіб, який рухався по головній дорозі, що підтверджується показаннями іншого учасника ДТП та схемою місця ДТП, згідно якої транспортний засіб «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП зафіксовано під кутом до смуги, на яку він мав переїхати, що свідчить, що водій не закінчив свій маневр та не переїхав на смугу руху, яка мала бути зустрічною по відношенню до автомобіля « Mitsubishi Outlender» д.н.з НОМЕР_2 .

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що саме дії ОСОБА_1 знаходяться у причинному зв`язку із виникненням даної ДТП, а його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином оскаржувана постанова судді на підставі п.3 ч.8 ст.294 КпАП України підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про визнання винним ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення.

На підставі ст.ст.23, 33 КпАП України враховуючи характер вчиненого проступку, дані про особу порушника, ступінь його вини, конкретні обставини справи вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією ст.124 КпАП України.

Водночас, на підставі Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 в користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду від 21 жовтня 2021 року, щодо ОСОБА_1 скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Гапончук