ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 658/2314/21 Головуючий у 1-й інстанції: Терещенко О.Є.
Номер провадження: 33/819/398/21 Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року Херсонський апеляційний суд у складі:

судді Калініної О.В.

при секретарі Зима Я.А.

за участю адвоката Нікіфорова С.О.

особи, відносно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою адвоката Нікіфорова Сергія Олександровича та ОСОБА_2 на постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 серпня 2021 року притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 серпня 2021 року визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

13 вересня 2021 року адвокат Нікіфоров С.О. та ОСОБА_2 подали спільну апеляційну скаргу в якій порушують питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначають, що безпосередньо в судовому засіданні 18 серпня 2021 року суддею без виходу до нарадчої кімнати було проголошено резолютивну частину постанови та повідомлено про можливість отримати роздруковану постанову згодом.

ОСОБА_2 постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 серпня 2021 року отримано лише 10 вересня 2021 року, до цього дня в суді повідомляли про те, що постанова ще не виготовлена.

Стверджують, що строк на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення було пропущено з поважної причини.

За результатами апеляційного розгляду просять постанову скасувати, як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права, адміністративну справу закрити.

Посилаючись на положення ст. 266 КУпАП та розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», вказують, що у цих нормативний актах ні про який медичний огляд, як це зазначено у протоколі, на місці зупинки транспортного засобу чи в медичній установі, не вказано, що є грубим порушенням діючого законодавства саме при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 дає пояснення, що він не відмовляється від проходження огляду на визначення стану сп`яніння і згодом 10.07.2021 року після внесення ним коштів на рахунок ЦМЛ( квитанція про сплату долучена в якості доказу до матеріалів справи ), він проходить у медичному закладі- Каховській ЦМЛ огляд на стан сп`яніння та здає відповідні аналізи на виявлення в його крові вмісту алкоголю.

За результатами огляду та токсикологічного дослідження ( документи долучені до справи) на момент огляду він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також в крові, в сечі та слині ОСОБА_2 етиловий алкоголь не знайдений.

Судом вказані докази відповідно до змісту протоколу, в судовому засіданні не досліджувалися і відповідної правової оцінки їм не надано.

Долучення до протоколу постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 976893 ніяким чином не підтверджує факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на місці зупинки чи у медичному закладі.

Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який також доданий поліцейським до протоколу та визнаний судом одним із доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 , є неналежним та недопустимим доказом, оскільки огляд водія поліцейським з використанням спеціального технічного засобу не проводився взагалі, а тому складання такого акту є незаконним та такими, що порушує вимоги Інструкції.

Крім того вказаний акт складено невідомо в який час, оскільки із записів бодікамери не вбачається, що його складали до складання протоколу.

У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Таким чином водій був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Суд не звернув увагу на ці обставини і не врахував їх при винесенні постанови.

Посилання суду у постанові на відеозапис з нагрудної камери поліцейського, як на доказ вини ОСОБА_2 не може бути належним і допустимим, оскільки він здобутий поліцейським із порушенням вимог законодавства, зокрема п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію», п. 5 розділу ІІ, п. 2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 року № 1026, якими передбачено, що включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків, а відеозапис ведеться безперервно.

Натомість відеозйомка у цій справі, здійснена поліцейським на нагрудну камеру, переривалась. Також на відеореєстраторі, встановленому на службовому транспортному засобі зазначений час 00.05 год., що не відповідає дійсності, оскільки час зупинки автомобіля Форд під керуванням ОСОБА_2 на бодікамері № 60 у поліцейського зафіксований час 23.43 год.

Також у відеофайлі зазначено час складання протоколу про адміністративне правопорушення 01.45 год., а в самому протоколі зазначено час початку його складання 01.50 год., що ставить під сумнів належність та допустимість вказаного протоколу як доказу.

Констатування у постанові суддею факту вживання ОСОБА_2 алкоголю в день керування автомобілем під час спілкування його з поліцейськими у службовому автомобілі- словосполучення «дійсно трошки випив», не можна розцінювати як доказ вживання ОСОБА_2 саме напою зі вмістом алкоголю.

В порушення вимог ст. 266 КУпАП ОСОБА_2 як водія не відстороняли від керування, що у свій сукупності з іншими фактами свідчить про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Стверджують, що порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР України не знайшло свого підтвердження при розгляді справи, оскільки відсутні належні та допустимі докази наявності у його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із чим він підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а провадження у даній справі підлягає закриттю.

В судовому засіданні адвокат Нікіфоров С.О. та ОСОБА_2 підтримали доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи і вимоги апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Під поважними причинами слід розуміти ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути доведені апелянтом та підтверджені належними та допустимими доказами.

Оцінюючи доводи викладеного в апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку, апеляційний суд виходить із, що всупереч вимогам ст. 285 КУпАП протягом 3 днів з дня прийняття постанови її копія не була вручена чи надіслана ОСОБА_2 .

Натомість, копія постанови останньому була вручена лише 10.09.2021 року і лише 08.09.2021 року була направлена судом до ЄДРСР, що об`єктивно перешкодило ОСОБА_2 та його захиснику у визначений законом строк оскаржити постанову в апеляційному порядку, оскільки вони не були обізнані із мотивами прийнятого рішення з причин, які не залежали від їх волі. Повний текст постанови 18.08.2021 року судом проголошений не був.

Після отримання копії постанови через незначний проміжок часу 13.09.2021 року апелянти подали апеляційну скаргу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає можливим задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з метою дотримання права особи на перегляд рішення судом вищого рівня.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Мотиви суду.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Ретельно перевіривши кожен із доводів апеляційної скарги, апеляційний суд враховує наступне.

Розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюється з дотриманням принципів диспозитивності, свободи в поданні учасниками справи суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду справи дотримався як вказаних принципів, так і вимог ст. 245, 252, 280 КУпАП.

Перевірив суд і доводи ОСОБА_2 на свій захист, навів мотиви, чому не приймає їх до уваги.

За приписами п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до положень ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно і відмова від проходження огляду на стан сп`яніння фіксується поліцейськими на технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів фіксується у присутності двох свідків.

Як слідує із постанови від 18.08.2021 року судом першої інстанції встановлено, що 10 липня 2021 року, о 00.05 год., ОСОБА_2 , в смт. Любимівка Каховського району Херсонської області по вул. Новій керував транспортним засобом "Ford Fiesta", номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest №6820" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 , як видно із постанови, обґрунтований дослідженими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №156356 від 10 липня 2021 року, постановою про накладення адміністративного стягнення від 10 липня 2021 року, відповідно до якої ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП (керування транспортним засобом, у якого в темну пору доби недостатньо освітлений державний номерний знак); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу ; відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, зробленим під час виявлення правопорушення, яким зафіксовано факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Судом на виконання вимог ст. ст. 245,252,280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, надано належну оцінку доказам, забезпечено право учасників справи на подання доказів на підтвердження своїх доводів.

Суд обґрунтовано поклав в основу рішення протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №156356 від 10 липня 2021 року, в якому зафіксовано, що 10 липня 2021 року о 00.05 год. в смт. Любимівка по вул. Нова ОСОБА_2 керував транспортним засобом "Ford Fiesta", номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest №6820" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР. Дана подія фіксувалася на нагрудну бодікамеру № 6.

Протокол складено уповноваженою службовою особою, він містить відомості щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дату, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, підпис поліцейського, що його склав, підпис ОСОБА_2 та його письмові пояснення, що відповідає положенням ст. 255, 256 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів визнання у визначеному законом порядку протиправності дій працівників поліції, зокрема щодо складання протоколу. Відомостей щодо оскарження таких дій апелянтами та його результатів матеріали справи також не містять.

Посилань на упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи та у притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності апеляційна скарга не містить.

Доводів про відсутність у ОСОБА_2 перелічених у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння, апелянти в апеляційній скарзі не наводять.

Протокол про адміністративне правопорушення від 10.07.2021 року згідно із приписами ст. 251 КУпАП є доказом та підставно взятий судом до уваги та отримав оцінку суду у сукупності з іншими доказами, дослідженими судом.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складається у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки, а потім і в закладі охорони здоров`я, про що зазначено у ст. 266 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Обставини, які зафіксовані у протоколі та поясненнях свідків, об`єктивно підтверджуються відеозаписом з бодікамер поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, надав згоду на проходження огляду на визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я, куди був доставлений поліцейським. Разом із тим, після запрошення лікаря пройти огляд, відмовився, мотивуючи це тим, що поліцейськими наперед не були внесені кошти за проведення дослідження зразків біологічного середовища, а без попередньої оплати законодавством забороняється проводити таке дослідження.

При цьому, як видно із відеозапису вимогу до ОСОБА_2 щодо оплати за проходження огляду ніким не пред`являлася.

Після відмови ОСОБА_2 від проходження огляду у медичному закладі відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі зафіксована на відеозаписі технічних засобів поліцейського, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Згідно із приписами ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а тому суд обґрунтовано взяв до уваги відомості, зафіксовані за допомогою технічного засобу фіксації.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати, розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, а також з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Додані поліцейським до протоколу відеозаписи можуть слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП, а відтак зафіксовані на технічному носії інформації відомості вірно враховані судом при винесенні рішення.

Те, що відеозапис, який було надано до суду не є безперервним, саме по собі не доводить, що з моменту початку виконання службових обов`язків відеозапис вівся не безперервно, як на те вказують апелянти та може слугувати підставою для визнання цього доказу недопустимим, оскільки КУпАП не містить застережень щодо об`єму відеозапису, який може бути наданий до суду як доказ у справі про адміністративне правопорушення, а доданий до протоколу відеозапис фіксує саме ті обставини, які підлягають доказуванню при розгляді справи за ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто відмову від проходження

Апелянтами не порушувалося перед апеляційним судом питання про витребування безперервного відеозапису фіксування обставин правопорушення 10.07.2021 року щодо ОСОБА_2 .

Незначне неспівпадіння часу фіксації подій на технічні засоби відеозапису та у протоколі про адміністративне правопорушення, в межах 5-10 хвилин, на що вказують апелянти, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки похибка є незначною, апелянти не наводять доводи на спростування того, що події зафіксовані у протоколі та на відео відбувалися у інший час і не довели, що таке неспівпадіння вплинуло на законність постанови.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вимога працівника поліції про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, чи то у закладі охорони здоров`я за наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння є обов`язковою для виконання водієм.

Відповідно до приписів п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Матеріали справи доводять, що поліцейські дотрималися вимог зазначених вище нормативних правових актів, виявивши ознаки алкогольного сп`яніння запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі. Отримавши відмову ОСОБА_2 від проходження огляду поліцейським на місці зупинки та висловлену згоду пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, поліцейські доставили його до такого закладу.

Проте ОСОБА_1 під видуманим приводом відмовився від проходження огляду лікарем у медичному закладі, який, як йому зазначалося, проводиться для водія безкоштовно, а витрати лікарні в подальшому компенсуються за кошти бюджету.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 не спростовував того факту, що не прийшов огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, та вказав, що оскільки поліцейськими не було попередньо плачені послуги з дослідження аналізів, він відмовився від проходження огляду, так як переймався фінансовим становищем лікарні.

Письмові пояснення ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він не відмовлявся пройти огляд, а фактично був позбавлений такого права, суперечать наявним у справі доказам, які отримали належну оцінку суду.

Відсутність у матеріалах провадження направлення на проходження огляду у медичному закладі, не впливає на висновки суду, оскільки таке направлення має пред`являтися у медичний заклад при проведення огляду водія, а ОСОБА_2 відмовився проходити такий огляд.

При цьому посилання апелянтів на те, що невручення ОСОБА_2 направлення для проходження огляду у медичному закладі перешкодило йому пройти такий огляд, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки досліджені докази доводять, що ОСОБА_2 був доставлений до медичного закладу, проте відмовився від проходження такого огляду і не пояснював свою відмову відсутністю направлення.

Посилання суду на постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, в цілому не вливає на правильність висновків суду та не дає підстав для іншої оцінки обставин справи.

Посилання суду на акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу з відміткою про відмову від проходження такого огляду, як на доказ, не призвело до неправильного вирішення судом справи, оскільки цей акт, як і інші докази доводять, що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про те, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом 10.07.2021 року, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і що поліцейським було дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також фіксацію відмови ОСОБА_2 від проходження такого огляду.

Посилання апелянтів на те, що відсутні докази про фактичне відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом не є підставою для скасування постанови, оскільки недотримання поліцейським вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, не спростовує факт порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР.

Твердження апелянтів про те, що надані до суду документи, які підтверджують проходження ОСОБА_2 огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння 10.07.2021 року, доводять відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом відхиляються.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння становить самостійний склад адміністративного правопорушення.

Проходження огляду водієм після складання протоколу, не є підставою для висновку про відсутність у його діях порушення вимог п. 2.5 ПДР.

Крім того, дослідивши надані ОСОБА_2 до суду документи, апеляційний суд звертає увагу на те, що у довідці № 4 від 10.07.2021 року вказано, що в 01.15 год. лікар ОСОБА_3 провів огляд громадянина на ознаки алкогольного сп`яніння, і що на момент огляду не перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак прізвище водія не вказано. Отже, відсутні підстави вважати, що довідка за № 4 за підписом лікаря ОСОБА_3 стосується саме ОСОБА_2 .

В наданому ОСОБА_2 документі результаті токсикологічного дослідження № 724 вказано, що забір матеріалу проведено 10.07.2021 року о 01.15 год., тоді як за матеріалами справи ОСОБА_2 з 00.05 год. до 01.50 год. перебував поряд із поліцейськими до моменту складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, що ставить під сумнів достовірність викладених у цих документах відомостей.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги при вирішенні справи доводи ОСОБА_2 про самостійне проходження ним огляду після складання протоколу.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, суд належним чином оцінив надані йому докази, проаналізував доводи захисника та ОСОБА_2 , навів мотиви, чому не прийняв їх до уваги та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення на ОСОБА_2 накладено судом першої інстанції у межах строків, визначених ст. 38 КУпАП.

Проголошення судом резолютивної частини постанови, за відсутності в КУпАП прямої заборони, не є підставою для визнання постанови незаконною.

Вихід суду до нарадчої кімнати нормами КУпАП не передбачений.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що постановою від 18.08.2021 року суд наклав на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. Резолютивна частина постанови суду не мітить рішення про застосування стягнення у виді позбавлення ОСОБА_2 права керувати транспортним засобом на 1 рік.

Однак вказану помилку суду апеляційний суд не може виправити, оскільки за приписами ч. 7, 8 ст. 294 КУпАП не вправі вийти за межі апеляційних вимог на погіршення становища апелянта та не має процесуальних повноважень вносити зміни у постанову суду в частині накладеного стягнення у бік його посилення.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову від 18.08.2021 року без змін.

Апеляційний суд наголошує на тому, що відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний розгляд здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В зв`язку з чим апеляційний суд не піддає аналізу висловлені від час апеляційного розгляду пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які не зазначені як доводи та вимоги апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Нікіфорову С.О. та Блищику Е.Л. строк на апеляційне оскарження постанови від 18.08.2021 року відносно ОСОБА_2 .

Апеляційну скаргу адвоката Нікіфорова Сергія Олександровича та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18 серпня 2021 року притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію постанови направити учасниками справи у порядку ст. 295 КУпАП.

Суддя

Херсонського апеляційного суду (підпис) О.В. Калініна