Справа № 203/4265/21
Провадження № 3/0203/2580/2021
П О С Т А Н О В А

іменем України

27.10.2021 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 211178 від 01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 01 жовтня 2021 року о 17 годині 30 хвилині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , бив, штовхав, хапав за волосся, забирав гроші, погрожував, виражався нецензурно відносно своєї матері ОСОБА_2 , чим вчинив фізичне, психологічне насильство, повторно протягом року, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 01.10.2021 року о 17 годині 30 хвилині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 він не виражався нецензурною лайкою та не погрожував фізичною розправою своїй матері, викладені обставини в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 01.10.2021 року о 17 годині 30 хвилині, її син не вчиняв відносно неї будь-якого насильства, причиною конфлікту було те, що син взяв їх домашню кішку на руки, будучи в стані алкогольного сп`яніння, за що потерпіла вдарила його палкою, за допомогою якої пересувається, та, побачивши злість на обличчі сина, злякалась та викликала поліцію.

Суд, заслухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, обов`язковим елементом суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, є умисел.

За змістом ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає не тільки завдання шкоди, а й можливе завдання шкоди, тобто законодавець передбачив, що будь-які умисні дії психологічного характеру (психологічне насильство), незалежно від того, чи було завдано шкоди, є протиправними.

Проте, як встановлено судом, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла побутова сварка, що виключає наявність у ОСОБА_1 умислу на вчинення домашнього насильства. Факту заподіяння або можливого заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілій внаслідок сварки, що відбулась 01 жовтня 2021 року, з матеріалів справи не вбачається.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.221, п. 1 ст. 247, ст.ст.251, 277, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ю.М. Черваньова