Справа № 226/2071/21
Провадження № 3/226/822/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Петунін Ігор Владиславович, розглянувши матеріал, що надійшов з Павлоградського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження невідомо, громадянина України, займає посаду керівника Державного підприємства «Мирноградвугілля», місце реєстрації та мешкання невідоме,

за ч. 1 ст. 1632 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З Павлоградського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області до суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення з протоколом № 163-2/12828/04-36-04-07 від 29.06.2021 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1632 КУпАП, згідно з яким ОСОБА_1 , будучи керівником Державного підприємства «Мирноградвугілля» порушив вимоги податкового законодавства.

Так, згідно протоколу, ОСОБА_1 , будучи керівником Державного підприємства «Мирноградвугілля», всупереч вимогам передбаченим абз. б п.п. 226.10.1 п. 226.10 ст. 226 ПК України, не подав до банківської установи платіжних доручень на сплату до бюджету плати з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з юридичних осіб за 2021 рік згідно податкової декларації від 22.02.2021 № з розрахунком у частині об`єктів нежитлової нерухомості (додаток 2) за № від 22.02.2021 терміном сплати 29.04.2021. Фактично борг не сплачено за кодом платежу .

До суду ОСОБА_1 не з`явився по невідомій судді причині, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлявся належним чином.

При цьому, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини та положень діючого законодавства, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України та ст. 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатися про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Протокол про адміністративне правопорушення № 163-2/12828/04-36-04-07 у відношенні ОСОБА_1 був складений за результатами камеральної перевірки у м. Павлоград Дніпропетровської області 29 червня 2021 року.

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, в разі його оформлення, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Як вбачається з акту про результати камеральної перевірки ДП «Мирноградвугілля» з питань не сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з юридичних осіб (далі Акт), він був складений головним державним ревізором-інспектором Павлоградського відділу податків і зборів з юридичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування юридичних осіб Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області Федоровою О. Ю. за наслідками перевірки 03.06.2021. Акт містить дані про виявлені порушення податкового законодавства, ним також встановлені відповідальні особи підприємства у періоді, що перевіряється, зокрема керівник підприємства ОСОБА_1 .

В той самий час, між встановленням особи, яка на думку головного державного ревізора інспектора податкової служби є винуватою у порушенні податкового законодавства, що є адміністративним правопорушенням, та складанням адміністративного протоколу щодо цієї особи минуло 26 днів, що значним чином перевищує встановлений законом строк у 24 години для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, Акт складений 03.06.2021, де встановлено відповідальну особу ОСОБА_1 . Також 03.06.2021 ОСОБА_1 разом з Актом направлено запрошення прибути 15.06.2021 на складання протоколу за ст. 1632 КУпАП, які були отримані 08.06.2021.

До справи доданий Акт про неявку керівника для підпису акта перевірки та складання протоколу про адмінправопорушення від 29.06.2021, однак не зазначено, на яку саме дату викликався ОСОБА_1 . Відомостей про повідомлення ОСОБА_1 про складання протоколу та відповідно право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, передбачені ч. 3 ст. 256 КУпАП, на 29.06.2021, тобто на дату складання протоколу, матеріали справи не містять, як і не містять законних підстав не складання протоколу на протязі 24-х годин з 03.06.2021, тобто з дати складання Акту або з 15.06.2021, тобто з дати, на яку викликався ОСОБА_1 для надання пояснень для складання протоколу.

Крім цього, згідно ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі, ця норма також не була виконана з підстав, наведених вище.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість конкретної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються і протоколом про адміністративне правопорушення, який відіграє значну роль у встановленні обставин справи та оцінці дій особи, щодо якої його складено.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є доказом, який в даній справі суддя вважає недопустимим з таких підстав.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положень щодо оцінки доказів на предмет їхньої належності та допустимості.

При цьому діючий Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає оцінку доказів на предмет їхньої належності та допустимості, а тому в даному випадку є необхідність у застосуванні аналогії права.

Діючим законодавством України не встановлено заборони на застосування процесуальних норм за аналогією, якщо мета їхнього застосування направлена на здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності, про що міститься застереження у статті 7 КУпАП.

Виходячи з вимог ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.

Статтею 87 КПК України регламентовано, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було здійснене всупереч нормам закону з тривалим порушенням строку на його складення, а також неповідомленням ОСОБА_1 про дату складання протоколу, що тягне за собою недопустимість даного протоколу, як доказу в справі та, відповідно, неможливість судді посилатися на нього під час постановлення судового рішення.

За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного суддя дійшов висновку, що внаслідок встановленої недопустимості доказу протоколу про адміністративне правопорушення, відсутня можливість судді поза розумним сумнівом встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1632 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 247, 251, 256, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 за ч. 1 ст. 1632 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І. В. Петунін