Справа № 950/31/21
Провадження № 3/950/54/21
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2021 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Косолап В.М., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 (м. Лебедин) Сумського районного управління поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України; зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; працює УПСЗН Лебединської міської ради),

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом Серії ВАБ № 089775 від 29.12.2020, 27.12.2020 о 01 год. 00 хв за адресою свого проживання - АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 вчинив сварку зі своєю родиною, а саме ображав свою дружину ОСОБА_1 нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою, та виганяв з будинку, чим завдав шкоди психічному здоров`ю останньої.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що увечері 26.12.2020 він прийшов додому, вдома була його дружина, діти та матір, яка проживає разом з ними та доглядає дітей. Після вечері ОСОБА_2 разом із своєю дружиною - ОСОБА_1 розпочали з`ясовувати стосунки, в тому числі голосно кричати один на одного, що фактично переросло у сварку між ними. З приводу вказаних подій ОСОБА_2 пояснив, що ніякого насильства відносно своєї дружини не вчиняв, з дому не виганяв, сварилися та кричали один на одного обоє. Після того як дружина викликала працівників поліції, ОСОБА_2 не помітив як дружина зібрала речі, забрала молодшу дитину та виїхала у невідомому йому напрамку. Згодом від старшої дочки ОСОБА_2 дізнався, що ОСОБА_1 виїхала в м. Ромни, де на даний час проходить службу в Збройних Силах України.

Потерпіла - ОСОБА_1 щодо зазначених її чоловіком обставин заперечувала, зазначила, що сварки між ними протягом останнього часу мають постійний характер. Не заперечує, що також кричала на чоловіка, однак зазначила, що після того як почалася сварка між ними, їх діти перелякались та о другій годині ночі були вимушені вийти на вулицю, оскільки ОСОБА_2 голосно кричав чим створив умови, за яких ОСОБА_1 та її діти перелякалися. Також зазначила, що ОСОБА_2 не міг не бачити, що вона разом із дитиною виїхала з дому, оскільки викликала таксі, яке не можливо було не помітити біля будинку.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу ОСОБА_1 , дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ВАБ № 089775 від 29.12.2020; довідкою про результати розгляду матеріалів ЄО № 5999 від 27.12.2020 по зверненню ОСОБА_1 , рапортом старшого інспектора Стеблянка Є.О., протоколом прийняття заяви від 27.12.2020, поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 від 27.12.2020 року.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 вчинив відносно ОСОБА_1 домашнє насильство, яке виразилось у вчиненні умисних дій психологічного характеру, тобто довів побутовий конфлікт до такого ступеня та умов, за яких потерпіла була вимушена покинути місце проживання разом із дитиною.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника та ступінь його вини, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Суд вважає, що саме таке стягнення буде відповідати меті адміністративного стягнення, буде достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження скоєння ним нових правопорушень.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 454,00 грн (на р/р UA0018214, отримувач коштів - Лебединське УК/м. Лебедин/21081100, код бюджетної класифікації 21081100, код 37345566, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998).

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Косолап