Справа № 344/5970/21
Провадження № 33/4808/690/21
Категорія ст.122-4 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Васильєв
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

розглянувши матеріали за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та адвоката Сікомас С.В. на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти стягнення - 3400 гривень штрафу, а також стягнуто судовий збір 454 грн. 00 коп.,

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 03.04.2021 року о 12.40 год., в м. Івано-Франківську на перехресті вул. Надрічна-Хмельницького, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Лексус 460» д.н.з. НОМЕР_1 в порушення правил дорожнього руху, а саме п.2.10а ПДР, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди до якої він причетний і такими своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.122-4 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 за межами строку, передбаченого законом на оскарження постанови суду, подав апеляційну скаргу датована ним 04.10.2021 року, яка зареєстрована Івано-Франківським міським судом 07.10.2021 року та, в якій просить скасувати постанову суду у зв`язку із неповідомленням його про день та час розгляду справи і просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Адвокат Сікомас С.В. 13 жовтня 2021 року подав доповнення до апеляційної скарги, які за своїм змістом є окремою апеляційною скаргою, оскільки вищевказані доповнення підписані саме адвокатом.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що доповнення до апеляційної скарги можуть бути подані тільки апелянтом і не можуть бути подані іншим процесуальним учасником.

Адвокат є окремим процесуальним учасником судового розгляду, який самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, здійснює свої повноваження.

У вив якій вважає постанову суду незаконною, винесену з порушенням прав особи на справедливий судовий розгляд, оскільки ОСОБА_1 не брав безпосередньо участі в розгляді справи по причині його неповідомлення про день та час розгляду справи. У вказаній апеляційній скарзі адвокат Сікомас С.В. вказує, що про постанову суду ОСОБА_1 дізнався у вересні 2021 року, коли Івано-Франківський МВ ДВС арештував банківські рахунки.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати постанову суду та прийняти нову, якою закрити провадження про притягнення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП .

Перевіривши апеляційні скарги з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 та його захиснику адвокату Сікомас С.В. з наступних підстав.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 та адвоката Сікомас С.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які свідчать про характер процесуальної поведінки апелянтів після ухвалення судового рішення та поважність наведених ними причин, які свідчать про наявність реальних перешкод щодо реалізації права на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 травня 2021 року ОСОБА_1 на виклик суду не з`явився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення по зазначеному ним у протоколі місцю проживання на 13.05.2021 року, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №196029 від 03.04.2021 року у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст..122-4 КУпАП, складений за участю ОСОБА_1 , про що свідчать власноручні підписи правопорушника в протоколі.

Як вбачається із вказаного протоколу, ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами та обов`язками відповідно до ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, а також повідомлено про розгляд справи в Івано-Франківську міському суді, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 власноручно написав в протоколі пояснення та був ознайомлений із його змістом під розпис. В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_1 по суті вчиненого ним правопорушення (а.с.4).

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 знав про те, що у встановленому законом порядку щодо нього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та був обізнаний про розгляд у Івано-Франківському міському суді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції направляв ОСОБА_1 судову повістку про виклик його до суду на 13.05.2021 року.

Постанова суду у справі була ухвалена 13.05.2021 року за відсутності правопорушника, а 24.06.2021 року постанову звернуто до виконання.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Постанову суду може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує учасникам судового розгляду своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та інші учасники судового розгляду розпоряджаються на власний розсуд в межах процесуального закону.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення може бути подано тільки тим учасником судового розгляду, який мав право на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не може бути подано адвокатом, який не приймав участь у розгляді кримінального провадження в якості захисника, отримав повноваження на надання правової допомоги вже після набуття рішенням суду законної сили і не мав права на апеляційне оскарження постанови суду протягом встановленого законом строку.

Апеляційний суд враховує, що право захисника на оскарження судового рішення має похідний характер та здійснюється в інтересах особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, захисник є окремим процесуальним учасником судового розгляду, який самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, здійснює свої повноваження.

За таких обставин, питання про поновлення строку на оскарження судового рішення захисником безпосередньо пов`язано з наявністю в нього такого права протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Так, поновлення строку на апеляційне оскарження за своїм юридичним змістом полягає у відновлені права учасника судового розгляду на оскарження судового рішення, яке він втратив внаслідок поважних причин.

Разом з тим, не може бути відновлено право особі, яка взагалі не мала такого права, оскільки це суперечить принципу правової визначеності, відповідно до якого кожен з учасників судового розгляду діє в межах повноважень, які йому надані законом.

Строк на апеляційне оскарження судового рішення повинен рахуватись з моменту ухвалення такого рішення, а не з часу укладення договору про надання правової допомоги з адвокатом.

Разом з тим, з долучених до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що адвокат Сікомас С.В. не долучався до розгляду справи в суді першої інстанції не був допущений до участі в якості свідка та заявив про те, що має намір представляти інтереси ОСОБА_1 вже після закінчення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Заяву на ознайомлення із матеріалами справи адвокат Сікомпс С.В. подав до суду 16.09.2021 року, з якими останній ознайомився 23.09.2021 року, а апеляційну скаргу подано ним 13.10.2021 року за межами строку на апеляційне оскарження.

Таким чином сукупність вищевказаних даних свідчить про те, що адвокат Сікомас С.В. заявляє про наявність в нього повноважень на надання правової допомоги ОСОБА_1 вже після закінчення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набуло законної сили, не брав участь у розгляді справи і відповідно не мав права на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.2 ст.271 КУпАП повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Зі змісту вищевказаного закону вбачається, що захисник повинен надати оригінали довіреності, ордеру чи доручення, або договору про надання правової допомоги на ведення конкретної справи.

Однак, ОСОБА_2 надано копію довіреності, якою ОСОБА_1 уповноважує його представляти інтереси в усіх судах, з усіма процесуальними правами та обов`язками, які надано законом позивачу та відповідачу.

Таким чином, вищевказаною довіреністю ОСОБА_2 не уповноважений представляти інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, вищевказана довіреність видана ОСОБА_1 , ще до появи провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і в ній не зазначено, що ОСОБА_2 представляє інтереси останнього в якості захисника та не зазначено обсяг наданих йому повноважень.

Зі змісту апеляційної скарги адвоката Сікомаса С.В. вбачається, що він оскаржує постанову суду від 13.05.2021 року і не наводить доводів які свідчать про те, що він намагався протягом встановленого законом строку оскаржити судове рішення та не зміг це зробити у зв`язку із поважними обставинами наявність яких підтверджує відповідними даними.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Зокрема, зі змісту матеріалів справи, зокрема протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст..122-4 КУпАП від 03.04.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 знав про те, що відносно нього складено вищезазначений протокол (а.с.1), який ним власноручно підписаний, надано пояснення та отримав його копію.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що законодавцем встановлені скорочені строки щодо можливості накладення стягнення на правопорушника та виконання судового рішення.

Зокрема, ст.303 КУпАП визначено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

В своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції адвокат Сікомас С.В. посилається на те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про розгляд справи, не знав про судове рішення.

Приймаючи до уваги сукупність вищевказаних обставин, враховуючи, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження скаргу подано адвокатом Сікомас С.В., який не мав право на оскарження судового рішення протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження та не підтвердив свої повноваження у встановленому законом порядку, враховуючи тривалість часу, який пройшов з дня постановлення судом рішення, яке на даний час набуло законної сили та підлягає до виконання, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Беручи до уваги, що саме постанова суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності є предметом апеляційного оскарження та враховуючи, що строк на апеляційне оскарження розпочинається після винесення постанови суду, то необхідно прийти до висновку, що причини, які не дозволили апелянту своєчасно звернутися з апеляційної скаргою повинні виникнути саме під час дії строку, встановленого законом на оскарження постанови суду.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаний про розгляд у Івано-Франківському міському суді справи по притягнення його до адміністративної відповідальності, не вживав ніяких заходів з метою дізнатись про стан судового провадження протягом тривалого часу і звернувся до суду тільки на стадії виконання судового рішення, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що строк оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Так, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не зазначено поважних причин пропуску цього строку і не конкретизовано, які саме обставини не дозволили йому своєчасно, в межах строку, встановленого законом звернутися зі скаргою на постанову судді, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 та адвокатом Сікомас С.В. не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження і на даний час рішення суду набуло законної сили та звернуто до виконання, приймаючи до уваги характер процесуальної поведінки особи, яку притягнуто до відповідальності протягом розгляду справи у суді першої інстанції та після постановлення судом остаточного рішення, враховуючи причини, якими обґрунтовується поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що відсутні поважні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційні скарги, подані зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягають поверненню апелянтам.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 та адвокату Сікомас С.В. в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 травня 2021 року.

Повернути апеляційні скарги апелянтам ОСОБА_1 та адвокату Сікомас С.В.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв