Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/293/21 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 44-3 КУпАП суддя Куцаров В.І.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря - Сімірзіної П.М.,

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності - Шкіля І.В.

розглянула апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Шкіля І.В. на постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 липня 2021 року, якою на

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кам`янка Очаківського району Миколаївської області мешкає в АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

За постановою судді, 19.04.2021 р. о 22.00 год., ОСОБА_1 , яка є фізичною особою-підриємцем та власником кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 , здійснювала приймання відвідувачів у вказаному закладі, чим порушила п. п. 3-5 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р.

В апеляційній скарзі захисник Шкіль І.В. просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Вважає, що оскаржуване рішення постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, без повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Наголошує на тому, що суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є спеціальним, оскільки заборона здійснення діяльності, відповідно до пп. 4 п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р., стосується суб`єкта господарювання, однак за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, підприємницька діяльність ОСОБА_1 припинена - 24.04.2020 р., тобто остання, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення не була суб`єктом господарювання.

Крім цього, пояснення свідків інспекторів СРПП ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відповідають дійсності, оскільки приміщення бару «Біссер» є одноповерховим, що підтверджується витягом з технічних умов ДПН Очаківського РВ ГУМНС України в Миколаївській області та фотокартками приміщення.

Звертає увагу на те, що кафе «БіссерГ» не працює, не приймає відвідувачів та відповідно не здійснює господарської діяльності з вересня 2020 року, що підтверджується довідкою Чорноморської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області № 509 від 21.07.2021 р.

Заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. До таких даних відносять: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також інші документи.

Суддя місцевого суду наведених вимог закону дотримався не в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суддя місцевого суду послався на відеозапис з нагрудної камери поліцейського, показання допитаних у судовому засіданні інспекторів СРПП ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно права власності на нежиле приміщення, літнє кафе, розташоване по АДРЕСА_2 .

Разом з тим, за даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 198678, який є одним із доказів доведення вини ОСОБА_1 , про який суд першої інстанції не зазначив у постанові, тобто не здійснював його оцінку, 19.04.2021 р. о 22.00 год., за адресою: АДРЕСА_2 власник бару-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_1 здійснювала приймання відвідувачів у вказаному закладі, чим порушила п.п. 1 п. 3-5 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 р., чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Частиною 1 ст. 44-3 КУпАП відповідальність передбачена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Зазначаючи в оскаржуваній постанові фактичні обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суд першої інстанції посилається на порушення нею положень пп. 1 п. 3-5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р.

Відповідно до пп. 1 п. 3-5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції станом на 19.04.2021 р.) на території регіонів, на яких установлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених п. 3 цієї постанови, забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і закладів громадського харчування в аеропортах.

Отже, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП за приймання відвідувачів під час провадження діяльності у сфері торговельного і побутового обслуговування населення настає лише для суб`єктів господарювання.

Відповідно до ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Із системного аналізу наведених норм вбачається, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, у контексті положень пп. 1 п. 3-5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», є суб`єкт господарювання чи його посадова особа.

На переконання апеляційного суду, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 198678, від 19.04.2021 р., працівником поліції вимоги процесуального закону не виконані, зокрема, визначивши ОСОБА_1 суб`єктом адміністративного правопорушення, не встановлено того, чи є вона, у розумінні ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суб`єктом даного правопорушення, а відтак чи відносно належного суб`єкта правопорушення складено протокол. Питання щодо належного суб`єкта у даному адміністративному правопорушенні не вирішене і судом першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була зареєстрована, як фізична особа-підприємець, проте за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність ОСОБА_1 за власним рішенням припинялась: 17.07.2014 р. номер запису 7003384; 29.07.2020 р. номер запису 204835; 24.04.2020 р. номер запису 2004714.

Отже, станом на день складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, остання не здійснювала підприємницької діяльності, а відтак - не була суб`єктом господарювання, тому висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, зроблені без дотримання всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів в їх сукупності, а висновки про порушення ОСОБА_1 вимог пп. 1 п. 3-5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р., є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не є суб`єктом господарської діяльності, і вона не може бути притягнена до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційна скарга захисника Шкіля І.В. є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню, із закриттям провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Шкіля І.В. задовольнити.

Постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 липня 2021 року, якою на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., - скасувати.

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва