Справа № 567/854/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог матеріали, які надійшли з Відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

27.06.2021 р. о 09 год. 40 хв. ОСОБА_1 в с.Грозів по вул.Видумка Рівненського району Рівненської області керував транспортним засобом мопедом марки «Хонда Діо», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810», що підтверджується тестом №2646 від 27.06.2021р., результат огляду становить 3,19 проміле. Від повторного проходження огляду у медичному закладі відмовився.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом направлення засобами поштового зв`язку судових повісток по місцю його проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду, розміщеного на сайті Острозького районного суду Рівненської області. Письмових пояснень з викладом своїх заперечень щодо суті правопорушення, вчинення якого ставиться ОСОБА_1 у провину, від нього до суду не надходило. Відповідно до ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не є обов`язковою, а відтак суд не вбачає перешкод та вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 на підставі доказів, наявних у матеріалах справи.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суд виходив з наступного.

ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ОСОБА_1 мав достатньо часу для пошуку захисника для представництва своїх інтересів у суді, проте таким правом не скористався, як і не скористався правом викласти свої доводи або письмові заперечення та надати свої докази на спростування обставин правопорушення, вчинення якого йому ставиться у провину, заходів для особистої явки або явки обраного ним захисника з метою участі у судовому засіданні не вживав.

Окрім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Беручи до уваги завдання КУпАП та з урахуванням невідворотності покарання за винні дії, доведені у встановленому законом порядку, суд приходить до переконання, що за відсутності в матеріалах справи будь-яких доводів ОСОБА_1 на заперечення обставин, викладених у складеному відносно нього протоколі, та з урахуванням необов`язкової його участі при розгляді даної справи, суд не вбачає порушення його прав у разі розгляду справи у його відсутності. Разом з тим суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості скористатися послугами захисника для представництва у суді своїх інтересів, проте таким правом не скористався. Реалізація ОСОБА_1 свого права надати суду письмові пояснення із запереченнями по суті правопорушення є одним із способів реалізації свого права на захист, водночас про наявність будь-яких перешкод, які заважали йому реалізувати таке право впродовж усього часу після складання протоколу та до розгляду справи по суті, ОСОБА_1 суду не повідомив.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, за наведених вище обставин, суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати на підставі письмових доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи,оцінивши докази у їх сукупності, суд при вирішенні питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності виходить з наступного.

Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015р. №1452/735 та «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103.

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння згідно з ознаками такого стану, встановленими у вищезгаданій Інструкції, затвердженій спільним наказом МВС України та МОЗ України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та Направлення водія на огляд у медичний заклад, ознаками алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 були різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

Тобто працівники поліції вказали підстави у зв`язку з якими вони вважають, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та останній погодився на проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу на визначення стану сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810».

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що після зупинки мопеда, керованого ОСОБА_1 , під час спілкування з останнім у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, про що водію було повідомлено та запропоновано пройти освідчення на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погодився. На запитання поліцейського про вживання алкогольних напоїв водій повідомив, що зранку вживав пиво. Водію було надано для огляду цілісність упаковки трубки до алкотестера, роз`яснено порядок застосування приладу, після чого водій продув алкотестер, показ якого становив 3,19 проміле, та водій погодився з таким результатом. Поліцейський запропонував водію повторно пройти освідчення у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився (файл PICT0001).

З роздруківки тестування на алкоголь № 2555 від 01.05.2021 р. встановлено, що при проведенні освідчення ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння результат тесту становить 3,19 проміле. ОСОБА_1 погодився з достовірністю вказаного результату, про що свідчить власноручно виконаний ним підпис у вищевказаній роздруківці.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №438980 від 27.06.2021р., ОСОБА_1 цього дня о о 09 год. 40 хв. в с.Грозів по вул.Видумка Рівненського району Рівненської області керував транспортним засобом мопедом марки «Хонда Діо», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810», що підтверджується тестом №2646 від 27.06.2021р., результат огляду становить 3,19 проміле, та вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» ПДР України.

Будь-яких заперечень щодо результату тестування у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вказував, водночас у поясненнях, викладених ОСОБА_1 у складеному відносно нього протоколі він зазначив, що 27.06.2021р. керував мопедом та вчора випив 300 грам горілки, їхав до магазину, тобто фактично погодившись з допущеним порушенням.

В ході судового розгляду не встановлено підстав вважати, що поліцейські відділення поліції №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено по відношенню до ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, а ніж передбачені законодавством у випадку виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 не навів суду будь-яких доводів та не надав жодних доказів, які б спростовували обставини, встановлені поліцейськими та зафіксовані у процесуальних документах, зібраних у матеріалах справи, які було досліджено судом.

Відповідно до п.2.9 «а» водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того, відповідно до ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР, за яким водієві забороняється керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а тому в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та беручи до уваги, що відповідно до постанови Острозького районного суду Рівненської області від 14.09.2020 р. ОСОБА_1 раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Згідно довідки Відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 07.07.2021 р. ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Так, згідно правового поля України (п.2.9 «а» ПДР України, ст.16 Закону України «Про дорожній рух») водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та згідно ст.130 КУпАП у разі порушення встановлених заборон водій несе встановлену відповідальність.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , не зважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху, перевищення ОСОБА_1 норми показника алкогольного сп`яніння було допущено ним більш як у 15 разів від допустимого показника, ОСОБА_1 як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями, а тому суд вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень, що буде відповідати характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення не встановлено. При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги, що ОСОБА_1 за віком та станом здоров`я є працездатним, тяжких наслідків у результаті скоєного порушення не настало, ОСОБА_1 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема за аналогічне правопорушення, проте позитивних для себе висновків не зробив, а тому беручи до уваги, що санкція ч.2 ст.130 КУпАП є безальтернативною, суд вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.23, 24, 40-1, ч.2 ст.130, ст.ст.221, 276, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

На підставі ч.2 ст.30 КУпАП приєднати ОСОБА_1 невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами відповідно до постанови Острозького районного суду Рівненської області від 14.09.2020 р. за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме у сумі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.