КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/3503/2021 Суддя-доповідач у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Голуб С.А.,

за участі осіб, які з`явились в судове засідання:

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисник ОСОБА_1 - адвокат Бельмас О.О.

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року, що прийнята за результатами розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 145947 від 23 травня 2021 року близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 керуючи технічно справним автомобілем «ХЮНДАЙ», д.н.з. НОМЕР_1 , і рухаючись в м. Києві по бул. Ромена Роллана, 7Б, порушив вимоги наказового знаку 4.6 «Рух ліворуч або праворуч»,здійснивши рух прямо, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «РЕНО» д.н.з. НОМЕР_2 ( під керуванням водія ОСОБА_2 ), який рухався попереду. Транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 8.4 г Правил дорожнього руху (далі - Правил) за що встановлена адміністративна відповідальність за ст. 124 КпАП України.

За іншим протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №145984 водій ОСОБА_2 у той же час керуючи автомобілем «РЕНО», д.н.з. НОМЕР_2 , і рухаючись по бульв. Ромена Роллана, 7б, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції при зміні напрямку руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ХЮНДАЙ» д.н.з. НОМЕР_1 (під керуванням водія ОСОБА_1 ), який рухався попереду, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів. Своїми діями порушив вимоги п.п. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що встановлена відповідальність за ст.. 124 КпАП України.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладеного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 грн.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав 12 липня 2021 року апеляційну скаргу. В доводах апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції проігнорував та залишив поза увагою доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях вини. Під час розгляду справи, суд першої інстанції залишив поза увагою пояснення ОСОБА_1 про те, що повертаючи ліворуч він зупинився, щоб пропустити ОСОБА_2 , але останній його не помітив, чим спричинив лінійне дотичне та рівномірне пошкодження транспортного засобу ОСОБА_1 .

Також ОСОБА_1 намагався уникнути зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_2 , але враховуючи сильне душевне хвилювання після зіткнення проїхав вперед, щоб не створювати аварійну ситуацію на перехресті в темну пору доби.

Таким чином вважає, що оскаржувана постанова суду є незаконною, необґрунтованою та прийнятою за неповного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, скаржник просить скасувати оскаржувану постанову Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП.

Апеляційний суд переглядає постанову суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бельмас О.О. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили суд її задовольнити. ОСОБА_1 пояснив, що обидва автомобілі рухались назустріч один одному і здійснювали лівий поворот. ОСОБА_1 зупинився і пропускав автомобіль ОСОБА_2 однак останній не пропустив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 внаслідок чого відбулось зіткнення.

ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Пояснив, що він рухався по вул. Тулузи і здійснював лівий поворот. Коли його автомобіль вже майже закінчив поворот, автомобіль ОСОБА_1 почав рух прямо, внаслідок чого відбулось зіткнення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника скаржника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходить висновку про задоволення апеляційної скарги враховуючи таке.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, суд першої інстанції послався лише на протоколи про адміністративні правопорушення, які були складені працівниками патрульної поліції щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . При цьому в постанові не вказано, які обставини встановив суд при розгляді матеріалів адміністративного провадження.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять фактичних даних, на підставі яких можна встановити обставини щодо порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, які спричинили пошкодження транспортних засобів.

Визнаючи винним іншого учасника дорожнього руху - ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 було порушено вимогу наказового знаку 4.6. «Рух ліворуч або праворуч», він здійснив рух прямо, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, який рухався йому назустріч і здійснював лівий поворот. При цьому доказами руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 прямо суд зазначив характер пошкоджень на автомобілі «ХЮНДАЙ» д.н.з. НОМЕР_1 , а саме лінійно дотичне та рівномірне пошкодження всього лівого боку автомобіля, а також розташування цього автомобіля після ДТП в межах вулиці, на який проїзд був заборонений.

Однак такі висновки суду не ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть вчиненого правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із схеми ДТП зіткнення автомобілів відбулось на перехресті бульв. Ромена Ролана та вул. Тулузи в м.Києві.

Як вбачається із пояснень учасників ДТП і схеми ДТП, обидва автомобілі рухались назустріч один одному по вул. Тулузи, а не по бульв. Ромена Ролана, як зазначено в протоколах про адміністративні правопорушення.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказано, що він здійснив зіткнення з автомобілем «Рено» який рухався попереду. Однак, як вбачається із пояснень учасників ДТП та схеми ДТП, ДТП відбулось зіткнення із зустрічним автомобілем.

Також в межах розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом був оглянутий також протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 . В цьому протоколі також було зазначено, що ОСОБА_2 рухався по бульв. Ромена Ролана, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції при зміні руху та скоїв зіткнення з автомобілем «ХЮНДАЙ», який рухався попереду.

Таким чином, в обох протоколах було невірно зазначено як напрямок руху автомобілів, так ї їх розташування один відносно одного, а саме не зустрічні, а попутні, оскільки зазначено, що зіткнення відбулось з автомобілем, який рухався попереду.

При розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення суд має встановити наявність елементів об`єктивної сторони правопорушення, а саме сукупність зовнішніх ознак, що характеризують дане правопорушення: протиправне діяння (дія чи бездіяльність) суб`єкта права; його шкідливі наслідки (спричинений шкідливий результат або погроза його настання); причинно-наслідковий зв`язок між діянням і шкідливим результатом. Крім зазначених основних елементів об`єктивної сторони, існують факультативні: спосіб вчинення правопорушення, місце і час, оточення тощо.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оскільки протоколом про адміністративне правопорушення в вину ОСОБА_1 поставлено порушення п. 8.4. г Правил дорожнього руху, суд має встановити, чи доводиться наявними в матеріалах справи доказами порушення ОСОБА_1 цього пункту ПДР, чи існує причин-наслідковий зв`язок між порушенням ОСОБА_1 Правил дорожнього руху із настанням шкідливих наслідків.

Відповідно до п. 8.4 г Правил дорожнього України наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Знак 4.6. встановлює напрямки руху лише ліворуч, або праворуч.

Для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необхідно встановити, не тільки те, що він порушив вимогу цього наказового знаку, але і це порушення потягло за собою вчинення ДТП.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 здійснив рух прямо, що і стало причиною зіткнення з автомобілем «РЕНО» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався, навпаки, відповідно до вимог знаків регулювання.

При цьому суд як на докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого п. 8.4 г послався на схему ДТП, протоколи про адміністративні правопорушення, характер ушкоджень автомобіля «ХЮНДАЙ», а також розташування цього автомобіля після ДТП в межах вулиці, на яку проїзд був заборонений.

Однак суд апеляційної інстанції не погоджується із судом першої інстанції в тому, що наведеними доказами підтверджується порушення ОСОБА_1 вимог знаку 4.6 ПДР.

Так, як вже зазначалось вище, протоколи про адміністративні правопорушення суперечать схемі ДТП та поясненням учасників ДТП, тому ними не доводяться обставини вчинення ДТП.

Також із матеріалів справи не вбачається характер пошкоджень автомобіля «ХЮНДАЙ» д.н.з. НОМЕР_1 , як про це зазначив суд у своїй постанові, а саме лінійно дотичне та рівномірне пошкодження всього лівого боку автомобіля. Також відсутні докази того, що такий характер ушкоджень свідчить про розташування автомобілів перед зіткненням.

В схемі ДТП лише зазначені ушкодження автомобілів, а саме в автомобілі «ХЮНДАЙ» д.н.з. НОМЕР_1 пошкоджені дві ліві двері, заднє ліве крило, лівий поріг, задній лівий диск. В автомобілі «РЕНО», д.н.з. НОМЕР_2 пошкоджений передній бампер, ліва фара, ліве крило, протитуманна фара, решітка радіатора.

Сама по собі наявність цих пошкоджень не може доводити напрямок руху автомобіля «ХЮНДАЙ» д.н.з. НОМЕР_1 . Також не може свідчити розташування цього автомобіля після ДТП про напрямок руху автомобіля до ДТП. Матеріали справи не містять будь-якого доказу того, що автомобіль «ХЮНДАЙ» д.н.з. НОМЕР_1 після зіткнення продовжив рух в обраному до ДТП напрямку. Як пояснив ОСОБА_1 після ДТП він був схвильований, а тому з`їхав з місця ДТП щоб звільнити перехрестя.

Залишення водієм місця ДТП тягне за собою відповідальність передбачену ст.122-4 КпАП України, але не може бути доказом вини цього водія в ДТП.

З врахуванням наведеного, наявні в матеріалах справи докази не доводять порушення ОСОБА_1 вимог знаку дорожнього руху 4.6.

Крім того, оскільки суд встановив порушення ОСОБА_1 вимог знаку 4.6., для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КАП України, суд мав встановити, що порушення водієм цього знаку знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням ДТП. Однак постанова суду також не містить таких висновків.

Як вбачається із схеми ДТП та пояснень учасників ДТП, остання сталася не регульованому перехресті при зустрічному роз`їзді транспортних засобів, отже діяння учасників ДТП мали кваліфікуватись за порушення правил проїзду перехресть. Однак порушення цих правил учасниками ДТП не було зазначено в протоколах про адміністративні правопорушення, отже суд позбавлений можливості перевіряти правомірність дій учасників ДТП при проїзді перехрестя.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»),заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Статтею 124 КУпАП передбачено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про наявність доказів вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому порушенні Правил дорожнього руху, яке потягло за собою пошкодження транспортних засобів, отже підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності у суду були відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 судом першої інстанції не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, а тому постанова Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладеного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян підлягає скасуванню, а провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2021 року в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладеного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб