ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/2646/21

№ 3/610/858/2021

м. Балаклія 15.09.2021 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 472214 від 20.07.2021р. убачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що: «15.07.2021р. близько 19.30год. в смт. Андріївка по вул. Університетська ухилилася від виконання передбачених ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 СК України батьківських обов 'язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося в тому, що останній поводив себе неналежним чином щодо малолітнього ОСОБА_3 , постійно свариться з ним та ображає».

ОСОБА_1 надала клопотання, в яких просила розглянути справу за її відсутності, просила закрити провадження у справі, вказуючи, що в протоколі про адміністративне правопорушення не визначено, які саме її неправомірні діяння вказують на її ухилення від виконання батьківських обов`язків. Тому вважає недоведеним вчинення нею інкримінованого адміністративного правопорушення.

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого законодавчого акту, при формулюванні суті правопорушення вказівка на нормативний акт, який передбачає обов`язки батьків по вихованню дітей, є обов`язковою.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Також, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Наприклад, схвалюються здійснення підлітком антигромадських вчинків, прививаються погляди, установки, що пропагандують жорстокість, агресивність, ненависть, неповагу до закону; складаються умови, які загрожують життю та здоров`ю неповнолітнього; мають місце постійні чіпляння до дитини з будь-якого приводу і без нього.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обвинувачення до суду надані протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього: письмові пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 ; довідка про результати розгляду матеріалу від 15.07.2021р.; довідка з лікарні від 15.07.2021р., з якої вбачається, що ОСОБА_2 клінічно здоровий; інші матеріали.

Обвинувачення за ч. 1 ст. 184 КУпАП зведено до не виконання ОСОБА_1 передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 .

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять відомостей про те, у який конкретно спосіб ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого неповнолітнього сина та яких саме обов`язків не виконала, тобто не доведена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення про конкретні дії або бездіяльність матері, які призвели до вказаного наслідку у вигляді постійних сварок її сина з неповнолітнім ОСОБА_3 .

До того ж, надані суду матеріали справи достовірно не підтверджують, що неповнолітній ОСОБА_2 поводив себе неналежним чином щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , оскільки з пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що про те, що ОСОБА_2 вдарив в живіт неповнолітнього ОСОБА_3 , їм стало відомо від самого ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 взагалі вказала, що її син випадково зачепив свого друга ногою в басейні, протилежного не доведено.

Таким чином, самі по собі наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, за відсутності інших даних, не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 , як матір, ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки по вихованню свого неповнолітнього сина.

Між тим відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до характеристики, наданої 22.07.2021р. в.о. директора Андріївської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1, ОСОБА_2 , учень 6-А класу зарекомендував себе, як дисциплінований учень, має добрий загальний розвиток, до виконання громадських доручень ставиться сумлінно, бере участь у громадському житті школи та класу, скромний, товариський, врівноважений, самостійний, не підлягає чужому впливу, правила поведінки завжди свідомо виконує, не схильний до протиправних дій, має багато друзів, підтримує дружні стосунки з однокласниками. Мати приділяє належну увагу вихованню сина.

У зв`язку з вищенаведеним, приходжу до висновку про недоведеність того, що вказана у протоколі подія відбулася внаслідок ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого сина, та взагалі не доведено сукупністю належних та допустимих доказів вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 вказаних у протоколі дій.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя В.М. Стригуненко