Справа № 654/2462/21
Провадження №3/654/1579/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 р.

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Третьякова І.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ст.130 ч.1 КУпАП, -

у с т а н о в и л а :

14.08.2021 о 16.50 год. в с. Суворовка, Скадовського (Голопристанського) району, Херсонської області, ОСОБА_1 керував колісним трактором «ХТЗ 2511» д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестуванням на алкоголь з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest №0538», згідно якого кількість проміле становить 3,11 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, зазначені в протоколі.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, результатом тестування на алкоголь з використанням спеціального технічного засобу, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями свідків та відеозаписом.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує конкретні обставини правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності не притягувався, не працює.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. ст. 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Пунктом 28 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року ( зі змінами від 19.12.2008 року) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або його взагалі не мала.

З матеріалів справи вбачається, що посвідчення водія ОСОБА_2 не отримував.

З урахуванням наведеного, вважаю, що стягнення повинно бути обрано у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Притягнути до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 , наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.).

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд.

Суддя І. В. Третьякова