Справа № 731/82/21 Головуючий у 1 інстанції Савенко А. І.
Провадження № 33/4823/332/21
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Рудніка А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 28 лютого 2021 року, о 07 год. 40 хв., по вул. Шевченка, в смт. Варва, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21113, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, винесеного без всебічного дослідження усіх доказів і без надання їм належної оцінки. Вважає, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначив, що він 27 лютого 2021 року, близько 23 години, не справився з керуванням автомобіля та здійснив зіткнення з бетонною плитою, яка була на обочині проїзної частини, а працівники поліції викликали його лише 28 лютого 2021 року, близько 07 год. 30 хв. Вказує на те, що він не відмовлявся пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння, оскільки такої вимоги поліцейський йому не ставив. При цьому поліцейський умовив його написати під диктовку саме такі пояснення в протоколі, пояснивши, що він вчинив ДТП і це необхідна формальність. Зазначає, що він не був повідомлений належним чином про розгляд справи, справа розглянута в його відсутність, чим грубо порушено його права та позбавило його можливості надати заперечення, пояснення, заявляти клопотання.

Також, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки в судовому засіданні він не був присутній, а копію рішення отримав лише 04 червня 2021 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як убачається зі змісту судового рішення, постанова щодо ОСОБА_3 була ухвалена 22 квітня 2021 року. Строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду закінчився 03 травня 2021 року.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи, а копію судового рішення отримав лише 04 червня 2021 року, тому строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду підлягає поновленню.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні не визнав, наполягав на тому, що 28.02.2021, о 07 год. 40 хв., по вул. Шевченка в смт. Варва, він не керував транспортним засобом.

Проте, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №002181 від 28.02.2021, ОСОБА_1 , 28 лютого 2021 року, о 07 год. 40 хв., у смт. Варва, по вул. Шевченка, керував автомобілем ВАЗ-21113, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху (а.с.2).

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 відмовився надати письмові пояснення, поставити свій підпис у протоколі, та власноручно зазначив, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі та на Алкофорі 505 (а.с.2).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Доводи апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам Закону, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

За змістом ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вищевказаних вимогам Закону і містить у собі всі необхідні дані, в тому числі суть адміністративного правопорушення та норму Закону, яка передбачає відповідальність за дане правопорушення.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку оформлення протоколу працівниками поліції ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Отже, дані протоколу про адміністративне правопорушення у своїй сукупності беззаперечно підтверджують той факт, що водій ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак, доводи апелянта з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справ, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Твердження апелянта про порушення судом вимог ст.268 КУпАП у зв`язку з тим, що він не отримував повісток про час і місце розгляду справи та розгляд справи відбувся без його участі, на думку апеляційного суду, є непереконливими.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи та достеменно знав про судове засідання призначене на 16.03.2021 року, оскільки повістку про виклик до суду отримав особисто (а.с.10).

Отже ОСОБА_1 умисно ухилявся як від отримання судових викликів, так і від явки до суду затягуючи таким чином строки розгляду справи з метою уникнення накладення адміністративного стягнення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Знаючи про те, що відносно нього складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення, матеріали мають бути направлені на розгляд до суду, ОСОБА_1 недобросовісно користувався належними йому процесуальними правами, не з`являвся за отриманням судових повідомлень, самостійно в канцелярії суду або ж на сайті Судової влади рухом справи та часом судового розгляду не поцікавився, отже суд прийшов до вірного висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол.

Відтак, доводи апелянта про неналежне сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи є неспроможними, і не свідчать, що його право на доступ до правосуддя було порушеним.

Частиною 2 ст.268 КУпАП передбачено вичерпний перелік статей Кодексу, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. З аналізу вказаної норми закону слідує, що участь особи під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

Крім того, право ОСОБА_1 бути присутнім під час розгляду справи в суді було дотримане апеляційним судом. Він належним чином був викликаний в судове засідання до суду апеляційної інстанції, де мав можливість надати пояснення по суті справи та докази на підтвердження своїх доводів.

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Варвинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Варвинського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний