Справа № 346/5274/20
Провадження № 33/4808/256/21
Категорія ч. 1 ст.51 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції П`ятковський В. І.
Суддя-доповідач Малєєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Малєєв А.Ю., з участю секретаря судового засідання Василаш Х.М., представника апелянта Поронюка І.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника ТОВ Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ Поронюка І.Б. на постанову Коломийського міськрайонного суду від 17 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.51 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. Постановою суду, закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 51 ч.1 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

1.2. Згідно оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення 21 листопада 2020 року о 09:10 год. перебуваючи на заводі Leoni, що знаходиться в м. Коломия по вул. Івана Шарлая, після робочої зміни (01 год по 09 год.) під час її огляду на КПП № 2 контролером охоронної фірми гр. ОСОБА_2 було виявлено дві бандажні стрічки чорного кольору (два мотки) на загальну суму 38, 01 грн., без ПДВ, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

2. Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 стверджує, що:

- постанова суду є незаконною та необгрунтованою, оскільки суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до розгляду справи;

- повідомляє, що твердження суду про порушення вимог закону при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення є необгрунтованим, оскільки ОСОБА_1 отримала другий примірник протоколу, про що засвідчила своїм підписом і не висловлювала жодних зауважень щодо його змісту при розгляді даної справи;

- посилання ОСОБА_1 про те, що їй підкинули два мотки бандажної стрічки не підтверджені жодними доказами, оскільки при розгляді справи ОСОБА_1 не змогла пояснити, чому вона не змогла виявити 2 мотки бандажної стрічки у себе самостійно, хоча такі є достатньо великі для того, щоб їх виявити;

- вказує на те, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку, що ОСОБА_1 вчинила замах на дрібне викрадення чужого майна, така кваліфікація не відповідає вимогам закону.

2.1. Щодо клопотання поновлення строку.

Представник ТОВ Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ Поронюк І.Б. вказує на те, що про засідання, яке було призначено на 17.02.2021 потерпілого чи представника потерпілого не повідомляли.

Копія постанови Коломийського міськрайонного суду від 17.02.2021 для потерпілого була виготовлена судом 02.03.2021, що підтверджується відповідним записом на вказаній постанові і в цей же день була отримана наручно представником потерпілого ОСОБА_4

04.03.2021 адвокат Поронюк І.Б. подав апеляційну скаргу на вказану постанову суду в якій зазначив, що в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину оскаржуваної постанови, тому вважає, що 10 ти денний строк на оскарження підлягає поновленню.

Враховуючи наведене, просить строк на оскарження поновити, постанову Коломийського міськрайонного суду від 17.02.2021 скасувати, та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у чиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КупАП.

3. Позиції сторін.

3.1. В засіданні апеляційного суду апелянт підтримав апеляційну скаргу. Вважає, що висновок суду про те, що замах на скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, не підпадає під адміністративну відповідальність, невірний у силу приписів ст. 9 КУпАП. Строк був ними пропущений на незначний строк з-за того, що вони не знали мотивів суду і як тільки отримали копію повного тексту, то і направили апеляційну скаргу. На їх підприємстві такі дрібні крадіжки є великою проблемою, по-перше, їх іноземний інвестор не може розуміти того, що закони не працюють, а по-друге, це стимул для інших працівників робити те саме.

Постанову просив скасувати, визнати винуватою ОСОБА_1 і закрити провадження за закінчення строків ст. 38 КупАП.

3.2. ОСОБА_1 в апеляційний суд не з`явилась. Її захисник прислав заперечення, в яких уважав, що підстав для поновлення строку і задоволення вимог апеляції немає.

4. Строк на апеляційне оскарження належить поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких мотивів.

Перше. Строк апелянтом пропущено на 5 днів.

Це незначний строк, і з огляду на отримання копії постанови 02.03.2021 і подачу апеляційної скарги вже 04.03.2021, слід дійти висновку про те, що відмова у поновленні строку за цих обставин була б надмірним формалізмом.

Друге. Рішення суду про закриття провадження з тих підстав, що законом не передбачено адміністративної відповідальності за дрібне таємне викрадення чужого майна, не відповідає закону.

Норма ч. 1 ст. 51 КУпАП містить такі форми цього правопорушення: крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата.

У протоколі жодна з цих форм не описана.

Суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_1 не ставилась у вину дрібна крадіжка. У протоколі це формулювання фабули обвинувачення відсутнє.

Суд сам зробив такий висновок і провів правову кваліфікацію, а це неправильно.

Відтак і закривати провадження з цих підстав не можна було, оскільки спочатку суд сам кваліфікував можливі дії особи, вказавши на дрібну крадіжку, а потім сам же дійшов висновку про відсутність її діях ОСОБА_1 .

Водночас це не тягне скасування постанови, оскільки на підставі протоколу не можна винести жодного рішення про наявність якогось складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Закон у цих випадках не передбачає іншого рішення, ніж закриття провадження за відсутністю події чи складу правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП.

Третє. Апелянт просив установити вину ОСОБА_1 , не зважаючи на закінчення строків ст. 38 КУпАП. Ця вимога не може бути задоволена через те, що по-перше, неможливо встановити яке правопорушення поставлене ОСОБА_1 у вину через указані вади протоколу й інших процесуальних документів, а по-друге закінчення строків ст. 38 КУпАП виключає встановлення вини поза строками провадження, позаяк це є правом порушника уникнути відповідальності після збігу певного часу протягом якого держава має або встановити вину особи або її невинуватість.

Відсутність протягом визначеного строку рішення про вину чи невинуватість особи дорівнює недоведеній її винуватості.

Тому, встановити наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 в цьому випадку вже процедурно неможливо.

Провадження у справі і дослідження її обставин проведені бути не можуть в силу приписів ст. 38 КУпАП, а протокол як акт обвинувачення сформульований так, що він виключає можливість прийняти на його основі рішення про наявність чи відсутність складу правопорушення, описаного в нормі ч. 1 ст. 51 КУпАП.

5. Висновки.

Подія і склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП в діях ОСОБА_1 не встановлені й не кваліфіковані з самого початку.

Конкретне обвинувачення їй не висунуте, а дії, які вона вчинила не кваліфіковані відповідно до одного з його різновидів (дрібна крадіжка, шахрайство, заволодіння, розтрата). Суд по формі прийняв правильне рішення, помилившись у дійсній підставі для такого рішення, оскільки в якості предмету доказування сприйняв дії, які не були поставлені особі в вину.

Але це на правильність самого рішення по суті не впливає конкретний склад якогось правопорушення ОСОБА_1 у вину не поставлений, що виключає можливість його самостійного формулювання судом.

Керуючись ст.. 294 КУпАП апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу представника ТОВ Леоні Ваерінг Системс УА ГмбХ Поронюка І.Б. на постанову Коломийського міськрайонного суду від 17 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Постанова не оскаржується.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду А.Ю. Малєєв