Провадження № 3/582/263/21
Справа № 582/603/21
Недригайлівський районний суд Сумської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року

Суддя Недригайлівського районного суду Сумської області Яковенко Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , -

за ст. 173 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

14.07.2021 до Недригайлівського районного суду надійшов протокол від 14.07.2021 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП, а саме за те, що вона 07.06.2021 о 07 год 00 хв, перебуваючи у громадському місці у селі Вільшана по вул. Роменській, образливо чіплялася до ОСОБА_2 , чим порушувала громадський порядок та спокій громадян.

ОСОБА_1 свою винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не визнала у повному обсязі та пояснила, що хуліганських дій у громадському місці 07.06.2021 по АДРЕСА_1 не вчиняла, нецензурно не висловлювалася. Дійсно в неї постійно виникають конфлікти з потерпілим та членами його сім`ї через те, що потерпілий постійно проганяє на пашу свою корову під її будинком, де корова постійно випорожнюється. Через це ОСОБА_1 вимушена постійно прибирати коров`ячі екскременти. З іншими сусідами вона не конфліктує. Того дня вона знову була вимушена прибирати після корови потерпілого, тому вона зробила зауваження ОСОБА_2 та вимагала або прибирати за своєю коровою або прогонити її іншим шляхом. При цьому вона нецензурною лайкою та образливими словами ОСОБА_2 не ображала і фізично нікого не чіпала. Після того, як вона зробила зауваження ОСОБА_2 , до неї підбігла його дружина з ломакою, та почала на неї кричати, ображати та вимагати «відчепитися від її чоловіка». ОСОБА_3 була дуже агресивно налаштована і погрожувала їй, але ОСОБА_1 її також ніяк не обзивала та нецензурно на її адресу не висловлювалась. Із заявами на поведінку сусідів вона нікуди не зверталася.

Допитаний в судовому засіданні як потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що між ОСОБА_1 та його сім`єю існує конфлікт з приводу його корів, яких він гонить на пасовище повз двір ОСОБА_1 . Інколи корова може випорожнитись біля двору ОСОБА_1 , однак він вважає, що ОСОБА_1 не має права робити йому зауваження через це, бо земля перед двором ОСОБА_1 громадська, тому він не зобов`язаний прибирати за своїми коровами. Крім того, він вважає, що постійні зауваження ОСОБА_1 обумовлені заздрістю останньої до нього, оскільки у ОСОБА_1 корови не має. Того дня він як звичайно вигнав корів з двору і почав гнати їх на пасовище. В цей час ОСОБА_1 , яка в той момент прибирала коров`ячі екскременти біля свого двору знову почала висловлювати своє невдоволення на його адресу. При цьому вона нецензурно не висловлювалась, фізично його не чіпала. Після того він розповів про це дружині, ОСОБА_3 , яка побігла сваритися з ОСОБА_4 . А пізніше його дочка подала скаргу до сільради та просила притягти ОСОБА_1 до відповідальності. Сам він є дієздатною особою, з заявами до поліції чи органів місцевого самоврядування з приводу конфліктів з ОСОБА_1 не звертався.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , дружина потерпілого ОСОБА_2 , пояснила, що між членами її сім`ї та ОСОБА_1 склалися неприязні відносини через корів, які йдуть на пасовище повз двір ОСОБА_1 07.06.2021 її чоловік повернувся після того як відігнав корів на пасовище та поскаржився, що йому знову зробила зауваження ОСОБА_1 через їх корів, яких потерпілий ганяє мимо двору останньої. Оскільки її чоловік є хворою людиною і такі зауваження ОСОБА_4 робила неодноразово, свідок вибігла з двору та почала вимагати в ОСОБА_1 , яка в цей час прибирала за коровами екскременти, щоб вона залишила її чоловіка у спокої. При цьому ОСОБА_1 на її адресу нецензурно не висловлювалась, фізично не чіпала, наче погрожувала совком, але точно свідок сказати не може.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 та сім`ї Шевченків. Із ОСОБА_1 у свідка склалися неприязні відносини, оскільки ОСОБА_1 дуже конфліктна людина і з усіма свариться. Того дня свідок із свого двору бачила як ОСОБА_1 прибирала коров`ячі екскременти біля свого двора та біля двора свідка. Потім свідок почула, що ОСОБА_1 сварилася з ОСОБА_6 з приводу корів та того, що ОСОБА_1 робила зауваження ОСОБА_2 . При цьому свідок не чула, щоб ОСОБА_1 висловлювалась нецензурно на адресу ОСОБА_3 .

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілого, свідків, дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків.

Із допиту обох свідків вбачається, що вони перебувають в неприязних відносинах з ОСОБА_1 , крім того жоден з них не був очевидцем конфлікту між ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_2 та не можуть підтвердити, що ОСОБА_1 образливо чіплялася до ОСОБА_2 , чим порушувала громадський порядок та спокій громадян. ОСОБА_1 ці обставини заперечує.

З диспозиції статті 173 КУпАП вбачається, що дрібним хуліганством є нецезурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

У Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 N 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» надано роз`яснення яким чином суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів а також як відмежувати кримінально каранне хуліганство від дрібного.

Зокрема в п. 4 постанови заначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.

Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням

побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

В п. 3 постанови зазначено, що при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до ч. 1 ст. 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю

або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП). Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.19 №288/1158/16-к надала докладну кримінальну-правову оцінку такого складу злочину як хуліганство.

Так, відповідно до згаданої Постанови безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо. Винятковим цинізмом у контексті статті 296 КК визнаються дії, що демонструють брутальну зневагу до загальноприйнятих норм моралі, зокрема прояви безсоромності чи грубої непристойності, публічне оголення, знущання з хворих, дітей, людей похилого віку, осіб, що знаходяться у безпорадному стані.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

З наведеного слід прийти до висновку, що для кваліфікації діяння як адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП слід встановити наявність у винного умислу на порушення громадського порядку з мотивів саме явної неповаги до суспільства, яке може проявлятися як образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Як встановлено під час судового розгляду між ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_2 існують тривалі неприязні стосунки, обумовлені тим, що належні потерпілому корови час від часу випорожняються під двором ОСОБА_1 .

Ця ж обставина стала причиною конфлікту 07.06.2021, при цьому дослідженими доказами не доведено, що поведінка ОСОБА_1 під час конфлікту була спрямована на умисне порушення громадського порядку саме з мотивів неповаги до суспільства чи ворожого до нього ставлення.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не були очевидцями конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тому їх пояснення суд не може взяти до уваги як належний доказ.

З пояснень ОСОБА_1 і самого потерпілого вбачається, що поведінка ОСОБА_1 не виходила за межі загальноприйнятих моральних норм, оскільки вона нецензурно щодо ОСОБА_2 не висловлювалась, не застосовувала до нього фізичну силу, не вчиняла інших дій, які б порушували громадський порядок та спокій громадян, а лише висловлювала своє невдоволення поведінкою потерпілого через те, що постійно була змушена прибирати за його коровами.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що йому неприємно вислуховувати зауваження ОСОБА_1 не свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Здійснення цих прав може бути обмежене законом лише в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім іншого, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи не здобуто належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство, а саме 07.06.2021 о 07 год 00 хв. у селі Вільшана по вул. Роменській образливо чіплялася до ОСОБА_2 у громадському місці, чи іншим чином порушувала громадський порядок і спокій громадян, із мотиву явної неповаги до суспільства.

Вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173, 247 ч. 1 п. 1, 251, 266, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП, закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис з оригіналом згідно

Суддя: Н. М. Яковенко