Справа № 587/920/21
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2021 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Черних О.М., за участі секретаря судового засідання Токаревої В.М., прокурора Ліфіренка Р.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми об`єднану адміністративну справу, що надійшла від управлінням стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Конотоп, Сумської області, мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, депутата Бездрицької сільської ради Сумського району восьмого скликання, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше несудимої,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення № 138/2021, № 139/2021, складених управлінням стратегічних розслідувань в Сумській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 21 травня 2021 року, ОСОБА_1 , будучи депутатом восьмого скликання Бездрицької сільської ради Сумського району, Сумської області, відповідно пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», як суб`єкт відповідальності за порушення, пов`язані з корупцією, всупереч п. п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону, на засіданні 2 сесії Бездрицької сільської ради VІІІ скликання, яка відбувалася 11.12.2020 року не вжила заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів та не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів відповідну раду під час участі у розгляді, безпосередньому голосуванні та прийнятті рішень щодо розгляду питання № 13 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 (0,0250 га) та «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 (0,0250 га), які стосувалися її чоловіка, тобто порушила вимоги п. 1-2 ч. 1 ст. 28 Закону України і вчинила правопорушення, передбачене ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину категорично не визнала та суду пояснила, що вона будучи депутатом Бездрицької сільської ради Сумської району була присутня під час прийняття рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, громадянам за їх заявами для ведення особистого селянського господарства, яке ставилось на обговорення і пропонувалось прийняти рішення шляхом пакетного голосування. При цьому, вона піднялась і повідомила, що вона не заперечує проти прийняття рішення шляхом пакетного голосування, разом з тим, просила питання щодо виділення земельної ділянки її чоловіку, вирішувати не враховуючи її голос, оскільки що по даному питанню у неї конфлікт інтересів, а тому вона не буде приймати участь у голосуванні щодо виділення земельної ділянки безпосередньо її чоловіку.
В судовому засіданні були допитані свідки.
Так, свідок ОСОБА_3 , суду пояснив, що він є депутатом Бездрицької сільської ради Сумської району був присутнім під час прийняття рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, громадянам за їх заявами для ведення особистого селянського господарства, яке ставилось на обговорення і пропонувалось прийняти рішення шляхом пакетного голосування. Оскільки всі були досить втомлені, ніхто не заперечував. При цьому ОСОБА_1 , яка сиділа позаду нього встала і повідомила про конфлікт інтересів по питанню виділення земельної ділянки її чоловіку, просила по даному питанню не враховувати її голос.
Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_5 , суду пояснила, що вона є секретарем Бездрицької сільської ради Сумської району і під час проведення другої сесії Бездрицької сільської ради від 11 грудня 2020 року вона, як секретар вела протокол, пояснила, що по питанню про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, громадянам за їх заявами для ведення особистого селянського господарства було поіменне голосування, що вона і зафіксувала в протоколі, ОСОБА_1 не повідомляла про конфлікт інтересів.
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він є сільським головою Бездрицької сільської ради і вів другу сесію Бездрицької сільської ради від 11 грудня 2020 року, при цьому ОСОБА_1 під час прийняття рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, громадянам за їх заявами для ведення особистого селянського господарства не заявляла про конфлікт інтересів.
ОСОБА_7 пояснив, що він є начальник комісії з приводу земельних питань Бездрицької сілької ради Сумського району. Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, громадянам за їх заявами для ведення особистого селянського господарства, ставилось на обговорення і приймалось шляхом пакетного голосування. Оскільки всі були досить втомлені, ніхто не заперечував. Щодо конфлікту інтересів ОСОБА_1 не може нічого пояснити, оскільки все відбувалось досить швидко і кожне питання не ставилось на обговорення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, прокурора, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до рішення першої ОТГ сесії сьомого скликання Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області від 20 листопада 2020 року «Про підсумки виборів депутатів Бездрицької сільської ради та визнання їх повноважень» визнано повноваження депутатів, зокрема депутата ОСОБА_1 , який міститься серед зареєстрованих депутатів по виборчим округам під номером 7, відповідно до протоколу першої сесії восьмого скликання Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області від .12.2016 року (а.с. 9-12).
Відповідно до рішення другої сесії восьмого скликання Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області від 11 грудня 2020 року були розглянуті, проголосовані та прийняті рішення, в тому числі й питання № 13 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 (0,0250 га) та «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 (0,0250 га) (а.с. 14-18).
Отже, відповідно до п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, пов`язаного з корупцією, тобто статті 172-7 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, протоколи голосування щодо питання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 (а.с. 19, 49) оформлені секретарем сільської ради ОСОБА_8 як поіменне голосуванні згідно цих протоколів ОСОБА_1 притримала участь при вирішенні даних питань і голосувала «За».
Згідно із ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП України).
Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.
Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів провадження місцевим судом не в повній мірі було дотримано вищезазначених вимог.
Згідно ст.12-1 ЗУ «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».
Місцевий суд, розглядаючи справу по суті, прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , будучи сільським головою, являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3, п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів під час розгляду питання щодо прийняття рішення та його підписання «Про позицію сільської ради щодо відведення земельних ділянок за межами населеного пункту учасникам АТО» 06 грудня 2017 року.
Проте, як вбачається з матеріалів провадження, що протоколи поіменного голосування 2 сесії 8 скликання Бездрицької сільської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 (а.с. 19, 49) не відповідають дійсності, оскільки як вказала сама ОСОБА_1 , так і свідки, що відбувалося пакетне голосування щодо вирішення земельних питань, натомість в протоколі зазначено, що проходило поіменне голосування і ОСОБА_1 не приймала участі у прийнятті рішення щодо вирішення питання по земельній ділянці її чоловіку ОСОБА_2 .
З вказаного можна зробити висновок про відсутність дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, що свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Таким чином вважаю, що в діях ОСОБА_1 був відсутній умисел на порушення антикорупційного законодавства.
Під час судового розгляду встановлено, У листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року вказано, що аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права їм. В.М.Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, виконаного на замовлення адвоката Ульянова Р.А., щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати об`єктивний вираз, а також часовий взаємозв`язок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.
Тобто, відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.
Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:
1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;
2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;
3) Наявність повноважень на прийняття рішення;
4) Наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення. Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, можемо констатувати, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий зв`язок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом.
Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Розглядаючи матеріали відносно ОСОБА_1 не можливо прийти до висновку щодо складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП в її діях. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, п. 1-4 ч. 1 ст. 28, ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», суд -

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.М.Черних