Справа № 265/2867/21
Провадження № 3/265/1359/21
П О С Т А Н О В А

08 липня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Міхєєва Інна Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції №2 Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , працюючої прибиральницею в ЖКП «Азовжилкомплекс», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

09.04.2021 року близько 19.15 години гр. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , ухилилась від виконання батьківських обов`язків по вихованню доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання вживала алкогольні напої, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Повістка про виклик до суду на ім`я ОСОБА_1 надсилалась рекомендованою поштою на адресу її проживання, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, однак конверт повернуто суду без отримання адресатом. Крім того, повістку про виклик до суду ОСОБА_1 було розміщено на офіційній веб-сторінці суду веб-порталу судової влади України.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , яка знала про складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та повідомлена про те, що справа розглядатиметься Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, але станом розгляди справи не цікавилась, до суду не прибула та своїм правом надати пояснення не скористалась.

При цьому суд зауважує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Дослідивши адміністративний матеріал, суддя приходить до наступного висновку.

Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, а об`єктивна сторона за ч. 1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вказана норма є бланкетною і відсилає до законодавства, що встановлює певне коло обов`язків батьків щодо своїх дітей.

Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, повністю підтверджується відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та доданими до нього матеріалами, а саме: рапортами працівників поліції, поясненнями ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_3 , поясненнями самої ОСОБА_1 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 .

Таким чином, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП- ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи особу правопорушниці, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді попередження, яке за своїм видом і розміром буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі порушниці та ступеню її вини, необхідним і достатнім для її виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушниці підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 гривні.

На підставі ст. 184 ч. 1 КУпАП, керуючись ст. ст. 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд місті Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя І.М. Міхєєва