Справа № 265/3614/21
Провадження № 3/265/1531/21
П О С Т А Н О В А

19 липня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Мельник І.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 2 Маріупольського районного управління поліції ГУ НП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.173-2 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2021 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з відділу поліції № 2 Маріупольського районного управління поліції ГУ НП в Донецькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173-2 ч.2 КУпАП: серії ВАБ № 687749 від 19.05.2021 року.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_1 , 17 травня 2021 року о 01-00 годині, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за адресою по АДРЕСА_2 , умисно вчинив дії економічного та психологічного характеру відносно сестри ОСОБА_2 , тим самим скоїв домашнє насильство в сім`ї повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дати судових засідань, однак із будь-якими заявами, клопотаннями на адресу суду не звертався. Привід відносно ОСОБА_1 виконаний не був.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява N 3236/03) наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд розцінює неявки в судові засідання, виключно, як спробу ОСОБА_1 уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності, судом всіляко забезпечувалась змагальність судового процесу та право ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, що свідчить про дотримання основного принципу Європейського суду з прав людини особа повинна бути почутою.

У справі «Mirovni Institut v. Slovenia» Європейський суд з прав людини відзначив, що судові розгляди мають гарантувати право на публічне слухання в розумінні §1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Винятки повинні бути виправдані особливими обставинами. Як підкреслив Суд, суспільний характер слухань захищає сторони від здійснення правосуддя таємно, без публічного контролю. Це також є одним зі способів підтримки довіри до судів.

У даному випадку суд забезпечив ОСОБА_1 гарантію щодо публічного розгляду справи проти нього і виняток зроблений судом щодо можливості подальшого розгляду справи без її участі із-за зловживання ним своїми процесуальними правами повністю захищає ОСОБА_1 від здійснення правосуддя таємно, без публічного контролю.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, вважаючи причини неявки особи до суду неповажною та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 173-2 КпАП України, оскільки він вчинив насильство у сім`ї повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VІІІ від 07 грудня 2017 року (далі за текстом Закон 2229-VІІІ) визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно пунктам 3, 14 статті 1 Закону 2229-VІІІ домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема: відомостями, які наявні в протоколі про адміністративне правопорушення, заявою потерпілої ОСОБА_2 до начальника ВП № 2 МРУП ГУНП в Донецькій області про притягнення її брата ОСОБА_1 до відповідальності, поясненнями правопорушника, постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 березня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, рапортом працівника поліції, тощо.

Враховуючи вищевикладене, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, те, що він не працює, раніше притягувався до адміністративної відповідальності, але після вчинення попереднього адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, на шлях виправлення не став, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 гривень.

На підставі ст. 173-2 ч. 2 КУпАП України, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 280, 282, 283 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд місті Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя І.Г. Мельник