ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №657/1894/20 Головуючий в І інстанції: Скригун В.В.
Провадження №33/819/156/21 Доповідач: Калініченко І.С.
Категорія: ч. 3 ст. 173-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду Калініченко І.С., за участі: захисника Кушнеренко І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 02 березня 2021 року, якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Каланчацького районного суду Херсонської області від 02 березня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 173-4 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 16 листопада 2020 року о 10-00 годині, перебуваючи в навчальному закладі по АДРЕСА_1 , малолітня ОСОБА_2 , 2007 року народження, вчинила психологічне насильство по відношенню до своєї однокласниці ОСОБА_3 , а саме: здійснювала словесні образи, таким чином малолітня ОСОБА_4 вчинила булінг по відношенню до учасника освітнього процесу.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у її діях складу ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Вказує, що матеріалами провадження та поясненнями свідків не доведено факт образ ОСОБА_3 з боку саме ОСОБА_4 та що вказане відбулося саме 16.11.2020 року.

Заслухавши пояснення захисника про підтримку апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до такого висновку.

За ч. 3 ст. 173-4 КУпАП булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

На підставі дослідження наявних в матеріалах справи доказів судом було встановлено, що відповідно до п. 3-1 ст.1 Закону України «Про освіту» типовими ознаками булінгу (цькування) є систематичність (повторюваність) діяння. При цьому кривдником має бути саме учасник/учасники освітнього процесу. Булінг (цькування) - це діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого (п. 3-1 ч.1 ст.3 цього закону), а також зазначені типові ознаки булінгу, а саме, систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності), а також дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними в справі доказами, зокрема, відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 404438, де ОСОБА_2 додала пояснення та вказала що є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 , 2007 року народження та не заперечувала що її повідомлено про повторні неправомірні дії її доньки 16.11.2020 року(а.п.1,9), поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтвердили факт образ ОСОБА_8 ОСОБА_3 , повідомленням директора Каланчацької ЗОШ № 2 ОСОБА_5 начальнику Каланчацького ВП Новокаховського ВП ГУНП; протоколом засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування)( на засіданні комісії мати ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , пояснила, що в результаті протиправних дій відносно її доньки, остання стала замкнутою, припинила вживати їжу, втрачала свідомість); доповідною запискою класного керівника ОСОБА_7 , де зазначено що саме 16.11.2020 року ОСОБА_3 зазнала цькування з боку ОСОБА_8 , зверненням ОСОБА_3 , з якого вбачається, що малолітня ОСОБА_3 зазнала цькування з боку своїх однокласників; пояснювальною запискою ОСОБА_2 , згідно якої остання пояснила, що вона дійсно ображала однокласницю ОСОБА_3 . Вказані докази є належними та допустимими та повністю узгоджуються між собою.

Крім того, за матеріалами по справі про адміністративне правопорушення, твердження апелянта спростовуються її поясненнями в судовому засіданні, де вона не заперечувала що її донька декілька разів цькувала свою однокласницю та коли це відбулося вона сказати не може.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов`язує з вчиненням (виявленням) адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Крім того, статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, суд вважає, що висновок суду першої інстанції про встановлення винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП є правильним та спростуванню не підлягає.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 14.12.2020 року зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення є 16.11.2020 року, (а.с.1 ).

Оскільки на момент розгляду справи судом строк, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, закінчився, провадження в ній підлягає закриттю. Накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення поза межами цього строку є незаконним.

Керуючись ст. 38, 245, 247, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 02 березня 2021 року, щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду (підпис) І.С.Калініченко