Справа № 234/9776/21
Провадження № 3/234/2997/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого провідним інженером служби експлуатації та ремонту обладнання ТЦ «Амстор», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, якому роз`ясненні його права, передбачені ст. 268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 519352, 21.07.2021 року о 12 годині 50 хвилин ОСОБА_1 в м. Краматорську перехрестя вул. О. Тихого та вул. Маяковського здійснював відкачування рідини з оглядового колодязя на проїзну частину вул. О. Тихого, чим спричинив її забруднення, чим порушив вимоги п. 1.5 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину по ч. 1 ст. 139 КУпАП не визнав та суду пояснив, що він працює провідним інженером служби експлуатації та ремонту обладнання ТЦ «Амстор». У оглядовому колодязі стоїть лічильник води, йому необхідно було зняти покази з лічильника. Однак, у колодязі було багато води та не видно було лічильника. Він здійснював відкачування води з оглядового колодязя у решітку ливневої каналізації. На проїзджу частину дороги він воду не відкачував. Потім пішов дощ, а після цього приїхали працівники поліції. Після дощу вода лилася по проїзної дорозі з вул. Маяковського до О. Тихого. Просить справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАп закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , проаналізувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що 21.07.2021 року було складено протоколи у відношенні ОСОБА_1 по ст. 139 ч. 1 КУпАП.

Процесуальна форма та зміст протоколів відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 139 КУпАП передбачена відповідальність за пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього та залізничного руху, а також відносини у сфері власності.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у пошкодженні автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами.

Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю як умислу, так і необережності.

Суб`єктами правопорушення можуть бути фізичні та посадові особи.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 139 ч. 1 КУпАП батальйоном патрульної поліції у м. Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області ДПП надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 519352, акт обстеження ділянки вулично шляхової мережі від 21.07.2021 року, згідно якого покриття проїзної частини має забруднення у вигляді рідини довжиною 10 м, шириною 1 м, схема, письмові пояснення ОСОБА_1 , та фото, з яких вбачається, що з оглядового колодязя здійснювали відкачування рідини.

До протоколу про адміністративне правопорушення не надано доказів забруднення проїзної частини вул. О. Тихого внаслідок дій ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні долучив фото, з яких вбачається, що відкачування води з оглядового колодязя здійснювалося у решітку ливневої каналізації, а не на проїзджу частину дороги. Також із наданих фото вбачається, що 21.07.2021 року дійсно був дощ.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей про свідків правопорушення, крім того, вчинення правопорушення не зафіксовано засобами фото фіксації або відео фіксації, хоча співробітники поліції в повному обсязі обладнані засобами фото та відео технікою.

Таким чином, в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення недостатньо доказів, як події, так і складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Суддя, критично оцінює протокол про адміністративне правопорушення, і, у випадку невизнання вини особою, не вважає можливим на основі лише такого протоколу зробити висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.139 ч. 1 КУпАП.

При цьому суд зазначає, що особа може бути притягнута судом до адміністративної відповідальності лише в тому випадку, коли її вина доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, суд повинен бути впевнений, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, щодо якої складено протокол.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи

заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП. Проте зазначений протокол щодо ОСОБА_1 містить істотні протиріччя між об`єктивною стороною адміністративного правопорушення та кваліфікацією дій ОСОБА_1 .

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що всі сумніви щодо доведеності вини порушника слід тлумачити на його користь, прихожу до висновку, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, не підтверджуються доказами, отже і протоколи про адміністративне правопорушення не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 у розумінні ст. 251 КУпАП.

Таким чином, враховуючі вищевикладені обставини в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по справі відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 33, 401, ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 139 ч. 1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: