П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/844/21

Провадження №3/943/448/2021

07 вересня 2021 року

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участю секретаря судового засідання Дутки С.І., за участю захисника Коченаш Ю.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, яка надійшла від начальника Відділення поліції №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді бухгалтера ПП «Ушкало», проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

23 квітня 2021 року о 20 год. 25 хв. у місті Буську по вул. Є. Петрушевича водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21120», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Разом із тим, в судовому засіданні від 17.08.2021 року ОСОБА_2 повідомив, що не визнає своєї вини у скоєному. Так, в квітні 2021 року близько 20 години він повертався на вищевказаному автомобілі з роботи додому та призупинився поблизу магазину. До нього під`їхали поліцейські, повідомивши про несправність заднього габариту, внаслідок чого винесли постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за вказаним фактом. Після цього поліцейський запідозрив його перебування в стані наркотичного сп`яніння, оскільки йому не сподобались його очі, запропонувавши поїхати для огляду в Золочівську ЦРЛ, на що ОСОБА_2 відмовився туди їхати, оскільки був втомлений після роботи, через далеку відстань та бажав пройти такий огляд по місцю в Буській ЦРЛ. Однак, поліцейський проігнорував це та настоював поїхати в м. Золочів. Внаслідок цього поліцейський відсторонив його від керування автомобілем, передавши ОСОБА_3 , склавши адміністративний протокол, із яким ОСОБА_2 не згідний.

Захисник Коченаш Ю.К. у судовому засіданні винуватість свого підзахисного у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення категорично заперечила та просила закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу вищевказаного правопорушення, оскільки працівники поліції не доставили його для проходження медичного огляду в найближчий медичний заклад (Буську ЦРЛ), а безпідставно пропонували йому пройти такий огляд виключно в Золочівській ЦРЛ, що є територіально віддаленим від місця події. Крім того, захисник покликалась на те, що поліцейським невірно зазначено ознаки сп`яніння її підзахисного, не перевірено чи реагують його зіниці на світло. Стверджує, що її підзахисний не відмовлявся від проходження згаданого огляду, оскільки погоджувався пройти його в Буській ЦРЛ, що інспектором було проігноровано, як і проігноровано пройти огляд на місці зупинки. Крім того, захисник покликалась на те, що її підзахисним були оскаржені вищевказані дії поліцейських, а рішення щодо даної скарги на даний час не прийнято. Оскільки матеріалами справи не доведено винуватість останнього у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому просить закрити провадження щодо її підзахисного за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Нормою частини другої статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяння ОСОБА_2 містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне порушення серії ОБ №028734 від 23.04.2021; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №123340 від 23.04.2021, відповідно до якої ОСОБА_2 23 квітня 2021 року о 20 год. 25 хв. у місті Буську по вул. Є. Петрушевича керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21120», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснюючи рух у темну пору доби, в якого не горів задній лівий габарит (ліхтар), чим порушив п. 31.1, п. 31.6 ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн., копію якої він отримав, про що свідчить його розпис на копії долученої постанови із роз`ясненням йому прав і строку на оскарження. Однак доказів її оскарження ні правопорушником, ні його захисником до суду не подано.

Також вина ОСОБА_2 у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами відеозапису, якими підтверджено відмову ОСОБА_2 від проходження огляду в установленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння, що мало місце 23 квітня 2021 року в місті Буську по вул. Є. Петрушевича, за його участю та поліцейських, після зупинки автомобіля марки «ВАЗ 21120», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який об`єктивно свідчить про те, що водій на неодноразові пропозиції поліцейського проїхати до медичного закладу нарколабораторії Золочівської ЦРЛ для його огляду на стан наркотичного сп`яніння не погодився, оскільки він втомлений після роботи, нічого не порушував, не скоював ДТП, їде додому та не має на це часу. Більше того, як убачається із указаного відеозапису, що будь-якого бажання пройти такий огляд в Буській ЦРЛ правопорушник не висловлював, що спростовує доводи сторони захисту в судовому засіданні про ігнорування поліцейськими бажання ОСОБА_2 пройти відповідний огляд в Буській ЦРЛ. Більше того із відеозапису події вбачається, що правопорушник жодних претензій, зауважень чи скарг на дії поліцейських не висловлював.

Крім того, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доводиться показаннями допитаних як свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Зокрема, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив про те, що наприкінці квітня 2021 року близько 20:30 год. в м. Буську по вул. Петрушевича він разом із поліцейським ОСОБА_7 зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 , у якого у темну пору доби не горів лівий задній габарит, внаслідок чого була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 121 КУпАП. Крім того, у ході спілкування з ОСОБА_2 у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей та блідність шкіри обличчя). Оскільки у Буській ЦРЛ під кінець дня закінчились експрес-тести, а тому було запропоновано пройти огляд в найближчому медичному закладі Золочівської ЦРЛ, де працює цілодобова лабораторія з визначення стану наркотичного сп`яніння. Однак на неодноразові пропозиції пройти огляд в Золочівській лікарні водій ОСОБА_2 категорично відмовлявся будь-куди їхати, що було зафіксовано під відеозапис на бодікамеру. Відтак на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні зі сторони захисту як свідок ОСОБА_5 (рідний брат правопорушника) повідомив, що йому зателефонував ОСОБА_2 , поскаржившись на неправомірні дії поліцейських, які його зупинили через те, що в нього не горів габарит автомобіля та казали, що в брата «очі не такі», а тому вимагали проїхати для огляду в Золочівську лікарню, на що брат не погоджувався, оскільки був змучений з роботи і не хотів витрачати свій час. Натомість брат хотів пройти такий огляд на місці зупинки, але поліцейські відмовили, бо не мали в наявності тестів.

Допитана в судовому засіданні зі сторони захисту як свідок ОСОБА_6 (дівчина правопорушника) повідомила, що 23 квітня 2021 року близько 19:30 год. до неї додому після роботи приїхав ОСОБА_2 на своєму автомобілі, яким вони поїхали в магазин. Під`їхавши до входу в магазин, до них підійшли працівники поліції, які попередили про несправність габариту та перевірили документи в ОСОБА_2 . При цьому, поліцейський запідозрив його у наркотичному сп`янінні, говорив про розширені зіниці очей та пропонував проїхати в Золочівську лікарню, але ОСОБА_2 не згодився через далеку відстань, вечірню годину і не хотів залишати автомобіль, але готовий був проїхати в Буську ЦРЛ. Також до них через півгодини від початку події під`їхав брат ОСОБА_5 . Між ними з поліцейськими тривала довга суперечка з приводу того, щоби поїхати в Золочівську ЦРЛ. Після цього вони поїхали додому.

При цьому, правопорушником і його захисником не оспорюються фактичні обставини щодо керування транспортним засобом саме ним до моменту його зупинки поліцейським, а також те, що на пропозицію останнього правопорушник відмовився пройти відповідний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі Золочівської ЦРЛ.

Натомість стороною захисту оспорюється виключно наявність підстав для проведення такого медичного огляду та недоцільність такого саме в Золочівській ЦРЛ, мотивуючи можливістю провести відповідний огляд в Буській ЦРЛ, на підтвердження чого захисником було представлено відповідь директора КНП «Буська ЦРЛ» ОСОБА_8 №846 від 19.07.2021.

Проте, як вбачається із вказаної відповіді, що Буська клініко-діагностична лабораторія не сертифікована для таких досліджень, здійснюючи взяття зразку біологічного середовища для лабораторного дослідження визначення стану наркотичного сп`яніння, з можливістю транспортування ємностей із біологічними середовищами до іншого закладу охорони здоров`я. Також вказано про можливість проходження комбінованого експрес-тесту, однак із показань свідка ОСОБА_4 вбачається, що експрес-тести на кінець дня в лікарні закінчились, а тому було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчій лікарні - Золочівській ЦРЛ.

Більше того, в силу присів пункту 7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, - проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Оскільки як встановлено в судовому засіданні та об`єктивно слідує із вищезгаданої відповіді директора КНП «Буська ЦРЛ», що остання не сертифікована для проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу, що в даному випадку є обов`язковим видом дослідженням, а тому суд вважає правомірною вимогу поліцейського щодо проходження ОСОБА_2 огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому сертифікованому для таких досліджень медичному закладі, а саме - Золочівській ЦРЛ, виходячи із вищенаведених мотивів, а також із того, що місце зупинки (м. Буськ) належить до Золочівського району.

Що стосується висловлених стороною захисту доводів про відсутність підстав для проведення огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп`яніння через відсутність у нього відповідних ознак, суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки вони недоведені стороною захисту, а наведені поліцейськими як ознаки наркотичного сп`яніння (розширення зіниць очей, блідність шкіри обличчя) відповідають вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Зокрема, в силу приписів пункту 4 розділу І цієї Інструккції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. За наявності цих ознак в силу приписів пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, чого ОСОБА_2 не було зроблено та ним не оспорюється.

Отже, із представлених вище доказів, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, поза будь-яким розумним сумнівом, убачається те, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки достовірно встановлено, що він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння під відеозапис.

Натомість, доводи сторони захисту про бажання правопорушника пройти відповідний огляд на стан наркотичного сп`яніння у Буській ЦРЛ є безпідставними, оскільки спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами відеозапису події та об`єктивно свідчать про його небажання пройти такий огляд. Більше того, сам ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив свою відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у Золочівській ЦРЛ на вимогу поліцейського, мотивуючи це відсутністю у нього вільного часу, втомленістю після роботи, що не заслуговує на увагу та є порушенням згаданого вище п. 2.5 ПДР України.

Отже, що стосується доводів захисника про закриття провадження у справі з підстав невірного зазначення поліцейським ознак сп`яніння ОСОБА_2 , відсутність підстав для проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, безпідставність вимоги поліцейського пройти такий огляд у Золочівській ЦРЛ, ураховуючи досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази, суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки вони спростовані дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, не спростовують вищевказаних висновків щодо винуватості ОСОБА_2 , мають формальний характер і спрямовані на ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а відтак наявний у діях ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виключає можливість закриття провадження у даній справі.

Крім того, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

При цьому, судом враховується також і те, як убачається із дослідженого відеозапису події, що правопорушник ОСОБА_2 жодних претензій, зауважень чи скарг на дії працівників поліції не висловлював, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, суду не представив. Відтак, доводи захисника Коченаш Ю.К. з приводу протиправних дій поліцейських під час складення протоколу про адміністративне правопорушення спростовуються відсутністю своєчасно поданих скарг ОСОБА_2 чи ініціювання ним кримінальних або дисциплінарних проваджень щодо поліцейських з цього приводу. Натомість подана правопорушником скарга лише 09.07.2021 року (понад два місяці після події) є, на думку суду, намаганням правопорушника уникнути адміністративної відповідальності за скоєне та спосіб його захисту.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Таким чином, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, який працює, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, яке є безальтернативним, спрямованим на виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 33, 34, 35, 40-1, 130, 245, 247, 251, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 454 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя І. Б. Кос