ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/886/21 Номер провадження 33/814/370/21Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., при секретарі Якоменко В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 22 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка поживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 01 лютого 2021 року, о 02 годині 30 хвилин, керувала транспортним засобом марки NISSAN JUKE, д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Козака, 2 в м.Полтаві, з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 ПДР.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що працівниками поліції було порушено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 191456 від 01 лютого 2021 року, поясненнями свідків, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовилась в присутності свідків від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, направленням в медичний заклад, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, який є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення працівниками Національної поліції процедури проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є необґрунтованими.

Так, з відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що патрульними поліцейськими було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та декілька разів запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці чи прослідувати до закладу охорони здоров`я. ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на місці та вказала, що може пройти огляд у медичному закладі за умови, що вона з`їздить додому, на що працівниками поліції було пояснено, що вони мають сумнів щодо тверезості водія і не можуть дозволити сісти ОСОБА_1 за кермо автомобіля, запропонувавши прослідувати до медичного закладу на службовому патрульному автомобілі. На відеозаписі зафіксовано, що після відмови у заїзді додому ОСОБА_1 погодилась на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. ОСОБА_1 було роз`яснено процедуру проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу, надано запакований мундштук, який вона сама розпакувала, після чого неодноразово починала видихати в спеціальний технічний прилад, однак, фактично ухилялась від огляду, не виконуючи рекомендації поліцейських щодо необхідності видихнути повітря в мундштук цього пристрою. Вказані дії обґрунтовано було розцінені поліцейськими як ухилення від огляду, що зумовлює порушення положень п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 погодилась на огляд у медичному закладі за умови заїзду додому не узгоджується із нормативними положеннями, які регулюють порядок проведення такого огляду, а саме п. 9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735, яка зобов`язує поліцейського особисто забезпечити доставку водія транспортного засобу до медичного закладу.

Також апеляційний суд критично оцінує твердження апеляційної скарги щодо недопустимості пояснень свідків, як доказів, оскільки останні не були заслухані під час розгляду справи у суді першої інстанції так як, у межах даної справи, пояснення надані свідками є елементами доказової бази і узгоджуються із іншими матеріалами провадження, які у своїй сукупності підтверджують дані, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, суд всебічно, повно та об`єктивно розглянув зазначену справу, правильно встановив фактичні обставини, дослідив та оцінив наявні у справі докази та ухвалив законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Підстави для скасування або зміни постанови місцевого суду, що є законною та обґрунтованою відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 22 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Ю. В. Дряниця