Справа № 346/989/21
Провадження № 3/346/817/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Калинюк О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008 року),-

ВСТАНОВИВ:

в протоколі вказано, що 24.02.2021 року о 17 год. 20 хв. в с. Закрівці, по вул. Заставна, Коломийського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, 02.04.2021 року його захисник Атаманюк В.М. подав до суду пояснення, в якому зазначив, що ОСОБА_1 був зупинений співробітниками Коломийського РВП, які звинуватили його в тому, що він керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і наполягли на проходженні відповідного тесту із використанням приладу «Драгер». Захисник зазначає, що поліцейський пред`явив вимогу про проходження відповідного огляду, навіть не провівши огляд водія, який би давав йому підстави вважати, що водій може перебувати у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на місці зупинки транспортного засобу не проводився та складено акт про відмову від його проходження. Із вказаним документом та складеним протоколом про адміністративне правопорушення водій не погоджувався.

Виходячи з положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суд з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року та «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частиною 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Захисник вказує, шо перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є неприпустимим, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях, ухвалених в справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Нормами пунктів 1-9 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено вичерпний перелік випадків, що дають працівнику поліції право зупинити транспортний засіб. Жодний із випадків не мав місця в даній ситуації, а тому не зрозуміло, що саме спонукало інспектора зупинити вказаний транспортний засіб.

Захисник також звертає увагу на те, що згідно з вимогами п. 1 розділу ІІ Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (далі Інструкція), проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів здійснюється за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, ( запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), відповідно до якої поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Аналогічне також зазначено в 6 пункту І розділу Інструкції.

Згідно з 2 пунктом І розділу Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають тільки ті водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Враховуючи наведене, представник вважає, що в ОСОБА_1 не було виявлено жодної із перелічених Інструкцією ознак сп`яніння, тому ОСОБА_1 не підлягав такому огляду.

При ознайомленні із матеріалами справи виявилось, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено двох свідків. Однак, коли поліцейський складав протокол та проводив огляд на алкогольне сп`яніння, свідків не було взагалі, що в свою чергу також є грубим порушенням 6 пункту ІІ розділу вищезгаданої Інструкції (в редакції на 24.02.2021 р.), відповідно до якої огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Аналогічне зазначено також в ст. 266 КУпАП.

Зважаючи на вказане, що дані про осіб, які зазначені свідками, були лише формально записані в протокол пізніше.

Таким чином, враховуючи численні порушення вимог вказаної Інструкції, захисник вважає, що обвинувачення, викладене поліцейським в протоколі, та його дії при складанні даного протоколу є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, зокрема, на приписах визначеного Інструкцією порядку та ст. 266 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Вивчивши матеріали справи, долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Виходячи з вимог ст. 280 цього Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 458588 вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (а.с. 1).

Однак, з оглянутого в судовому засіданні відео з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що при відмові від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, яким було подвір`я ОСОБА_1 , не зафіксовано двох свідків, які вказані в протоколі. Тому має місце цілковита невідповідність між даними в цій частині, які містяться на вказаному носії, та зазначеними в протоколі.

З огляду на вищенаведене, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні через відсутність належних доказів. В зв`язку з цим провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284, 288-290, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008 року) закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокуроромм у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

Суддя Калинюк О. П.