КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021року

м. Київ

справа №759/21559/20

провадження № 33/824/1327/2021

Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А.

за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Александрова Дмитра Олександровича

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Александрова Дмитра Олександровича , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року у складі судді Новика В.П.

якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судом установлено, що 29 листопада 2020 року о 08:40 ОСОБА_1 керував автомобілем марки Фіат, д.н.з. НОМЕР_1 , по 19 км. автодороги Київ-Чоп у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - Александров Д.О. 06 лютого 2021 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказану постанову вважає незаконною, постановленою без з`ясування усіх фактичних обставин справи.

В обґрунтування вимог зазначає, що поліція, яка зупинила обвинуваченого, пропонувала останньому пройти огляд на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що останній відмовився.

Стверджує, що поліція не дотрималася вимог ст. 266 КУпАП та не запропонувала водію пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а відмова ОСОБА_1 від проходження огляду за допомогою Драгеру не створює складу правопорушення за ст.130 КУпАП та не є порушенням пункту 2.5 ПДР.

Зауважує, що у матеріалах справи міститься направлення на огляд водія до Боярської центральної районної лікарні, проте така лікарня не входить до переліку закладів охорони здоров`я, затвердженого правліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

ОСОБА_1 та його захисник Александрова Д.О. у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №328041 від 29 листопада 2020 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дані відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції, рапорт інспектора патрульної поліції, розписку про передачу ОСОБА_1 автомобіля.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №328041 від 29 листопада 2020 року убачається, що 29 листопада 2020 року о 08 год. 40 хв. на АД М-06 Київ-Чоп 19 км у водія ОСОБА_1 , після його зупинки, були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння кінцівок пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, яка була чинною на час вчинення адміністративного правопорушення) передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому згідно положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Отже, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких вони були присутніми 29 листопада 2020 року о 08 годині 55 хвилин на 19 км автодороги Київ-Чоп в м. Києві при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також судом першої інстанції було досліджено дані відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції, згідно яких працівники поліції під час розмови із ОСОБА_1 повідомили останньому причину зупинки транспортного засобу, вказали ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із якими запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і в лікаря-нарколога, однак ОСОБА_1 відмовився від огляду в присутності свідків, посилаючись на брак часу.

Підстави вважати вказаний відеозапис недопустимим доказом у суду апеляційної інстанції відсутні, оскільки на ньому зафіксовані усі процесуальні дії, які мав вчинити поліцейський при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

При цьому, протокол не містить жодних заяв, зауважень, заперечень або скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом. Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції матеріали справи не містять. У графі «Пояснення» ОСОБА_1 зазначив лише те, що нічого не вживав, поспішає.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується: розпискою про передачу ОСОБА_1 автомобіля «Фіат», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 , що свідчить про факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, як того вимагає ст. 266 КУпАП; рапортом інспектора патрульної поліції, в якому, зокрема, описана причина зупинки автомобіля «Фіат», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, суд першої інстанції правомірно відхилив доводи захисника Александрова Д.О. про те, що працівники поліції не коректно запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, повідомивши, що огляд, як у лікаря-нарколога, так і на місці зупинки буде проходити на приладі «Драгер», оскільки вказані доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема і даними відеозапису.

Також безпідставними суд першої інстанції визнав доводи про те, що ОСОБА_1 від огляду у лікарні, яка могла проводити огляд на стан сп`яніння, не відмовлявся, а відмовився від проходження огляду у лікарні, як не могла проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння, зазначивши, що як убачається з відеозапису та пояснень свідків, ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і у лікаря-нарколога. При цьому, пропонуючи такий огляд ОСОБА_1 , працівники поліції не вказували назву закладу, а, отже, відмовляючись від проходження огляду, останній не знав назву закладу, в якому мав би проходити огляд у разі його згоди. Крім того, помилково вказана у направленні назва закладу охорони здоров`я, до якого направлявся ОСОБА_1 , не впливає на кваліфікацію дій останнього щодо відмови проходження огляду на стан сп`яніння, адже правомірність такого огляду у закладі охорони здоров`я, що не має права на проведення оглядів на стан сп`яніння, суддею оцінювалась би за умови проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості та безпідставності доводів ОСОБА_1 та розцінює такі дії як намагання уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги є повним відображенням аргументів та заперечень, наданих представником ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді першої інстанції, яким суд надав належну правову оцінку, та такі доводи зводяться до власного тлумачення адвокатом ОСОБА_1 - Александровим Д.О. норм закону та до незгоди з висновками і рішенням суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При накладенні адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_1 суд першої інстанції врахував, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є умисним, грубим правопорушенням, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановив.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Керуючись статтями 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Александрова Дмитра Олександровича - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 02 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено «26» квітня 2021 року.

Суддя В.А. Кравець