№ 536/618/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Колотієвський Олександр Олександрович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

04.04.2021 року, ОСОБА_1 неналежно виконувала свої батьківські обов`язки відносно доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до того що дитина граючись без нагляду у вечірній час самовільно покинула місце мешкання. З приводу зникнення дитини ОСОБА_1 до органу поліції не зверталася.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася.

ОСОБА_1 обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується підписом в протоколі про адміністративне правопорушення. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вину визнала.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Згідно із вимогами ст. ст. 245, 252 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП , доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення відповідно до ч. 2 ст. 184 КУпАП, суду надано наступні докази:

-пояснення ОСОБА_1 , з в якому вказано, що дитина дійсно перебувала на подвір`ї біля будинку без нагляду та самовільно покинула місце мешкання;

-пояснення ОСОБА_3 , відповідно до якого 04.04.2021 року близко 20 години 40хвилин до неї прийшла донька та повідомила, що на вулиці знаходиться малолітня дитина, яка не може потрапити додому так як ніхто з батьків не відкриває двері. За час перебування на дворі дитина змерзла та була голодна. Вона завела дитину до себе додому нагодувала та викликала працівників поліції.

У статті 184 КУпАП передбачено, що ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 КУпаП - ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення - тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на вищевикладене, суд вбачає що для притягнення особи та накладення адміністративного стягнення у відповідності до ч. 2 ст. 184 КУпАП, обов`язково повинна бути встановлена повторність вчинення адміністративного правопорушення впродовж року.

З досліджених матеріалів справи, суд вбачає, що працівниками поліції не надано доказів накладення протягом року адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому у суду відсутня можливість встановити наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, та як наслідок підстави для притягнення за повторне вчинення тотожного адміністративного правопорушення.

На підставі зазначеного, суд вважає, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 184 КУпАП на ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 134164, поясненнями, особистим визнанням вини.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми протиправними діями порушила вимоги ч.1 ст.184 КУпАП.

Пом`якшуюча відповідальність порушника обставина щире каяття.

Обтяжуючих відповідальність порушника обставин судом не встановлено.

Статтею 40-1 КУпАП України встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір», тобто 454 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.1 ст. 184, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 гривні судового збору.

На постанову може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів.

СуддяОлександр Олександрович Колотієвський