Провадження № 3/369/6445/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22.09.2021 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали БПП в с. Чайки УПП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає АДРЕСА_1 , не працює, дані про ІПН в матеріалах справи відсутні, - за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

Встановив

23.07.2021 приблизно о 03 годині 10 хвилин водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mercedes Benz 300, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Дорошенка 137 в с. Софіївська Борщагівка, Бучанського району, (колишній Києво-Святошинський район), Київська область, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей розширені, порушення мови, координації рухів), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 22.09.2021 водій ОСОБА_1 не з`явився,про день, час, місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду невідомі.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

У відповідності до ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження". Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до положень статті 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 за наявними у справі письмовими доказами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за статтею 130 ч. 1 КУпАП,:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 226725 від 23.07.2021 року відносно ОСОБА_1 ,

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.07.2021 року;

рапорт інспектора БПП в с. Чайки УПП в Київській області ДПП від 23.07.2021 року, відповідно якого 23.07.2021 року був зупинений транспортний засіб Mercedes Benz 300, номерний знак НОМЕР_1 за порушення ПДР. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, координації рухів. Водію було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння у найближчому закладі (Соціотерапія), на що водій відмовився.;

диск з відеозаписом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння;

вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним за статтею 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням протокол серії ААБ № 226725 про адміністративне правопорушення від 23.07.2021 р., направлення, рапорт, відеозапис, суд вважає їх достовірними і допустимим.

Таким чином згідно матеріалів адміністративної справи № 369/10634/21 вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП на ОСОБА_1 суд враховує, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є грубим і досить поширеним правопорушенням, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено. Враховуючи особу порушника, його матеріальний стан і характер правопорушення, вважаю за можливе накладення штрафу на водія у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд вважає дане порушення грубим, при цьому суд не вбачає підстав для накладення інших видів стягнення. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до п. 2.5 ПДР, ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись ст. 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 /чотириста п`ятдесят чотири/ гривні.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Cвітлана Володимирівна Хрипун