Справа № 331/5292/21
Провадження № 3/331/2138/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору ювенальної превенції відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області за протоколом серії ВАБ №672308 від 23.09.2021 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,уродженки с. П`ятихатки, Дніпропетровської області, фізична особа - підприємець, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 23.09.2021 року серії ВАБ №672308 ОСОБА_1 22.09.2021 року приблизно о 11 годині 3- хвилин, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 не виконувала свої батьківські обов`язки стосовно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 22.09.2021 року курив тютюнові вироби на території навчального закладу, а саме IQOS.

Відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона із сином проводила бесіди щодо недопущення куріння, раніше вона такого за ним не помічала 22.09.2021 року щодо її сина було складено протокол про адміністративне правопорушення за паління у громадських місцях і його було доставлено до суду.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частина третя ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України до обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини входить:

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом було досліджено протокол, складений відносно ОСОБА_1 , де останній інкримінують події від 22.09.2021 року, де до матеріалів справи долучено копію протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за порушення ч.1 ст. 175-1 КУпАП, однак в матеріалах справи відсутні докази того, що судом ОСОБА_2 визнано винним за вказаною статтею.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно викладу складу адміністративного правопорушення у самому протоколі, особі інкримінується невиконання батьківських обов`язків, що виразилося у тому, що її син палив тютюнові вироби на території навчального закладу.

Однак, дії особи кваліфіковані за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Натомість, диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Таким чином, склад адміністративного правопорушення, зазначений у протоколі не відповідає диспозиції статті кодексу України про адміністративні правопорушення, що інкриміновані особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. У зв`язку із тим, що суд позбавлений можливості самостійно змінювати вклад інкримінованого правопорушення, та його кваліфікацію згідно із законодавством, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 184, 221, 247, 268, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Кольц