Справа № 525/782/21
Провадження №3/525/400/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2021 Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Прасол Я.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП судом не встановлено, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст.173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

13.07.2021 до Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшло 2 (дві) справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.173,185 КУпАП.

Розгляд справи було призначено на 14.07.2021 та відкладено на 21.07.2021, 26.07.2021, 20.09.2021, 04.10.2021, з поважних причин.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 від 05.07.2021, 04.07.2021 о 23 год. 38 хв. ОСОБА_1 , перебував у п`яному вигляді на вулиці Центральна в с. Якимове Миргородського району, Полтавської області, поблизу магазину «Рута», виражався нецензурними словами в адресу поліції і громадян, що перебували поблизу, а також хапав за формений одяг, на неодноразові зауваження інспектора СРПП Пилипенка О.Ю. припинити адміністративне правопорушення не реагував та продовжував дану поведінку, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.185 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №633414 від 05.07.2021, 04.07.2021 близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді по вулиці Центральній в с. Якимове Миргородського району, Полтавської області, поблизу магазину «Рута», в громадському місці та виражався нецензурною лайкою, образливо чіплявся до громадян, як там перебували, а також до працівників поліції, чим вчинив дрібне хуліганство. Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

Постановою суду від 21.07.2021 справи №525/782/21, №525/783/21 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.173,185 КУпАП об`єднано в одне провадження, присвоєно об`єднаній справі єдиний номер №525/782/21 (провадження №3/525/400/2021).

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повідомлений про день і час розгляду справи, у судове засідання 04.10.2021 не з`явився.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 №194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Оскільки особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 у попередніх судових засіданнях надав пояснення щодо адміністративних правопорушень, судом у його присутності були дослідженні докази та допитані свідки по справі, суд вважає за можливе розглянути справу з ухваленням рішення у відсутності останнього.

ОСОБА_1 під час розгляду справи судом, свою вину у вчиненні правопорушень не визнав та пояснив, що того дня йому були нанесені тілесні ушкодження у зв`язку з чим він викликав працівників поліції. Він був обурений, тому можливо виражався нецензурною лайкою, але лише в адресу особи, яка нанесла йому тілесні ушкодження, зазначав, що подія відбувалася на вулиці, а вулиця не є громадським місцем, спокою громадян він не порушував, вимоги працівників поліції виконував. Наміру порушувати громадський порядок та спокій громадян він не мав, опору поліцейським не чинив.

Допитаний у судовому засіданні свідок інспектор СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 , суду повідомив, що він прибув на виклик, у зв`язку з тим, що надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 були нанесені тілесні ушкодження. По приїзді на місце події в с. Якимове поблизу магазина "Рута" було виявлено, що ОСОБА_1 задано тілесних ушкоджень, у нього був зламаний ніс та з нього текла кров. ОСОБА_1 було запропоновано викликати швидку медичну допомогу, від чого останній відмовився, потім було запропоновано доставити його до лікарні патрульним автомобілем. При цьому ОСОБА_1 вів себе агресивно, виражався нецензурною лайкою в публічному місці, де перебували також і інші особи, на зауваження не реагував. ОСОБА_1 на законні вимоги працівників поліції, зокрема, припинити хуліганські дії не реагував, продовжував вчиняти дії, спрямовані на порушення громадського порядку. У зв`язку з чим поліцейські вимушені були застосувати відносно ОСОБА_1 спецзасоби, а саме: кайданки, він був доставлений до Великобагачанської ЦЛ, де йому було надано медичну допомогу.

Допитана, як свідок ОСОБА_3 суду повідомила, що по телефону її син ОСОБА_1 попросив, щоб вона викликала працівників поліції та сама приїздила у зв`язку тим, що йому нанесено тілесні ушкодження. Коли вона приїхала, то поліція вже була на місці і забрала його. Він був дуже схвильований та агресивний. Виражався нецензурною лайкою, але в її присутності лише в її адресу. Також повідомила, що у зв`язку з зазначеними подіями , її сина ОСОБА_1 було направлено для лікування до Полтавської обласної психіатричної лікарні, де він проходив курс лікування, але його не завершив, був направлений додому на самоізоляцію, у зв`язку з виявленими ознаками вірусного захворювання, станом на сьогодні потребує лікування у психіатричному закладі.

Відповідно до довідки КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради №06-40/3469 від 01.10.2021 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на лікуванні в даному закладі з 03.09.2021 по 15.09.2021.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, доходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ст. 173 КУпАП, тобто вчинення дрібного хуліганства та за ст.185 КУпАП, тобто злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця .

Відповідно до положень ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, непристойні висловлювання, тощо. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю.

Громадський порядок - це система суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях під впливом правових та соціальних норм, спрямованих на забезпечення нормального функціонування установ, організацій, громадських об`єднань, праці й відпочинку громадян, повагу до їх честі, людської гідності та громадської моралі.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана.

Відповідно до ст. 185 КУпАП злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення тих же дій щодо члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов`язків, а також в учиненні таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця через їхню участь в охороні громадського порядку. Склад даного адміністративного правопорушення є формальним, що мається на увазі, воно вважається закінченим з моменту вчинення.

Суб`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 173,185 КУпАП, виходячи з наступного..

При розгляді справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 04.07.2021 невідома особа нанесла ОСОБА_1 тілесні ушкодження, що підтверджується інформацією ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області (а.с. 37). Дії ОСОБА_1 були наслідком протиправних дій вчинених відносно нього.

Крім того, суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відповідно до вимог ст. 17 КУпАП, обставиною, яка виключає адміністративну відповідальність, зокрема, є вчинення правопорушення в стані неосудності.

Відповідно до ст. 20 КУпАП, не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Необхідною умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність вини у особи, що вчинила адміністративне правопорушення. Особи, що страждають психічними розладами й у силу цього не здатні усвідомлювати характер вчинених ними дій або оцінювати їх соціальне значення, а також не здатні керувати своїми діями через поразку вольової сфери психіки, не можуть діяти умисно або необережно, тобто виявити вину в адміністративно-правовому змісті.

Осудність - це психічний стан людини, який передбачає, що під час вчинення злочину людина може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта адміністративного правопорушення. Між осудністю й виною є тісний взаємозв`язок. Осудність, як і вина, - невід`ємний елемент складу адміністративного правопорушення. Осудність - ознака складу адміністративного правопорушення, що характеризує його суб`єкт; вина - ознака складу, який характеризує суб`єктивну сторону. Осудність, як і вина, характеризується певними ознаками: інтелектуальними й вольовими. Вольова ознака юридичного критерію неосудності - нездатність особи під час вчинення адміністративного правопорушення керувати своїми діями (бездіяльністю) - означає нездатність людини діяти з своєї волі, відповідно до своїх уявлень, переконань, нездатність утриматися від імпульсивних, мимовільних й інших подібних діянь. Інтелектуальна ознака юридичного критерію неосудності означає нездатність особи під час адміністративного правопорушення усвідомлювати фактичний характер і суспільну шкідливість вчинюваних діянь (бездіяльності) та їх наслідків, усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Проте, виходячи з даних, що порушник страждає на захворювання, пов`язані з розладами психіки, проходив лікування у спеціалізованому закладі, існує сумнів у тому, що він усвідомлював протиправний характер своїх дій, передбачав та бажав чи свідомо допускав шкідливі наслідки від таких дій.

Таким чином, неможливо беззаперечно встановити наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , а саме наявності суб`єктивної його сторони. Діючими нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено призначення судової психіатричної експертизи у справах про адміністративні правопорушення, а тому суд не має можливості самостійно встановити можливість усвідомлювати ОСОБА_1 свої дії на момент вчинення адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Тобто судом встановлені обставини, що виключають провадження по справі. На підставі викладеного, провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.19, 61 Конституції України, ст.ст. 7, 9, ч.2 ст.173, 185, 247, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173,185 КУПАП - закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Я.В. Прасол