Провадження № 3/761/4826/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Аббасова Н.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Архипова І.Р.,

прокурора - Прокопова О.Е.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Пашинського А.П.,

розглянувши в об`єднаному провадженні протоколи складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду було надіслано чотирнадцять протоколів складених щодо ОСОБА_1 за вчинення правопорушень передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, які об`єднані в одне провадження.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34-02/285 від 27.04.2021 ОСОБА_1 25.11.2019, перебуваючи у приміщенні Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, виконуючи обов`язки Голови ДФС України, діючи всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник в межах реалізації службового повноваження щодо матеріального заохочення державних службовців у зв`язку із необхідністю прийняття рішення, закріпленого наказом від 25.11.2019 №141-ф «Про преміювання працівників ДФС».

Як вбачається з вказаного протоколу, відповідно до наказу ДФС України від 22.07.2019 № 1269-о ОСОБА_1 призначено на посаду Директора таргетингу та управління митними ризиками ДФС України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 №556-р «Про тимчасове покладення виконання обов`язків Голови Державної фіскальної служби України на ОСОБА_1 » з 23 липня 2019 року виконання обов`язків Голови Державно фіскальної служби України тимчасово покладено на директора Департаменту таргетингу та управління митними ризиками Державної фіскальної служби України ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу ДФС України від 23.07.2019 № 1293-о «Про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 556-р» ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків Голови ДФС України з 23.07.2019.

Таким чином, ОСОБА_1 під час виконання обов`язків Голови ДФС України був наділений службовими повноваженнями щодо заохочення працівників ДФС України, що, у тому числі, реалізовуються шляхом видання наказів про преміювання усіх працівників цього державного органу, зокрема, і себе.

Реалізуючи ці повноваження, ОСОБА_1 25.11.2019 своїм наказом № 141-ф «Про преміювання працівників ДФС» встановив премію собі як директору Департаменту таргетингу та управління митними ризиками ДФС України.

З урахуванням положень п. 1.3. розділу 1 Положення про преміювання публічним інтересом, який мав відстоюватися ОСОБА_1 як виконуючим обов`язки Голови ДФС України під час реалізації повноважень щодо матеріального заохочення (преміювання), є стимулювання підлеглих працівників до високопродуктивної та ініціативної праці, підвищення її ефективності, якості, заінтересованості у досягненні її кінцевого результату та посилення персональної відповідальності за доручену роботу або поставлені завдання, а також з огляду на п. 29 п. 11 Положення про ДФС України, ефективний розподіл бюджетних коштів, розпорядником яких є ДФС України.

Під час реалізації ОСОБА_1 вказаного службового повноваження у частині, що стосується його особисто, приватний інтерес превалював над публічним інтересом, у зв`язку з чим між приватним інтересом ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями виникла суперечність.

Відповідно до листа ДФС України від 11.12.2019 №2680/4/99-99-05-04-02-13, адресованого до Міністерства фінансів України з проханням погодити відповідну премію для ОСОБА_1 , установлена останньому премія становить 30% від посадового окладу, що становить 4 356,00 грн, при цьому середній розмір премії по ДФС становить 30%.

З огляду на зміст додатку № 1 до наказу № 141-ф від 25.11.2019, яким передбачено список працівників для преміювання за жовтень 2019 року, ОСОБА_1 встановлено премію у розмірі 4 356,00 грн, що становить 30% від посадового окладу за штатним розписом та свідчить про встановлення ОСОБА_1 максимально можливого розміру стимулюючої винагороди.

Таким чином, при прийнятті рішення, закріпленого наказом ДФС України від 25.11.2019 № 141-ф у частині преміювання самого себе, у в.о. Голови ДФС України ОСОБА_1 була наявна суперечливість між приватним інтересом та його службовими повноваженнями, яка реально вплинула на об`єктивність та неупередженість прийняття ним зазначеного рішення, що в розумінні Закону є реальним конфліктом інтересів.

З огляду на те, що конфлікт інтересів виникає у ОСОБА_1 саме як у виконувача обов`язків Голови ДФС України, а не за основною посадою, яку ОСОБА_1 займає в ДФС України, за цих обставин ОСОБА_1 , як виконуючий обов`язки Голови ДФС України на виконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язаний повідомляти про конфлікт інтересів у порядку, передбаченому для Голови ДФС України, а саме Міністра фінансів України.

Водночас, факт неповідомлення ОСОБА_1 про наявність у нього реального конфлікту інтересів при підписанні наказу від 25.11.2019 № 141-ф підтверджується листом Міністерства фінансів України від 05.05.2020 №29000-12-5/13248.

Тобто, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34-02/286 від 27.04.2021 ОСОБА_1 25.11.2019, перебуваючи у приміщенні Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, виконуючи обов`язки Голови ДФС України, діючи всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», прийняв в умовах реального конфлікту інтересів рішення, закріплене наказом від 25.11.2019 № 141-ф «Про преміювання працівників ДФС», у тому числі і собі.

Тобто, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34-02/287 від 27.04.2021 ОСОБА_1 19.12.2019, перебуваючи у приміщенні Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, виконуючи обов`язки Голови ДФС України, діючи всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник в межах реалізації службового повноваження щодо матеріального заохочення державних службовців у зв`язку із необхідністю прийняття рішення, закріпленого наказом від 19.12.2019 №162-ф «Про преміювання працівників ДФС».

Такими діями, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34-02/288 від 27.04.2021 ОСОБА_1 19.12.2019, перебуваючи у приміщенні Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, виконуючи обов`язки Голови ДФС України, діючи всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», прийняв в умовах реального конфлікту інтересів рішення, закріплене наказом від 19.12.2019 № 162-ф «Про преміювання працівників ДФС», у тому числі і собі.

Тобто, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34-02/289 від 27.04.2021 ОСОБА_1 24.12.2019, перебуваючи у приміщенні Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, виконуючи обов`язки Голови ДФС України, діючи всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник в межах реалізації службового повноваження щодо матеріального заохочення державних службовців у зв`язку із необхідністю прийняття рішення, закріпленого наказом від 24.12.2019 №166-ф «Про преміювання працівників ДФС».

Такими діями, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34-02/290 від 27.04.2021 ОСОБА_1 24.12.2019, перебуваючи у приміщенні Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, виконуючи обов`язки Голови ДФС України, діючи всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», прийняв в умовах реального конфлікту інтересів рішення, закріплене наказом від 24.12.2019 № 166-ф «Про преміювання працівників ДФС», у тому числі і собі.

Тобто, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34-02/291 від 27.04.2021 ОСОБА_1 30.09.2019, перебуваючи у приміщенні Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, виконуючи обов`язки Голови ДФС України, діючи всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник в межах реалізації службового повноваження щодо матеріального заохочення державних службовців у зв`язку із необхідністю прийняття рішення, закріпленого наказом від 30.09.2019 №126-ф «Про встановлення надбавок за інтенсивність праці окремим працівникам ДФС».

Такими діями, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Також відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34-02/292 від 27.04.2021 ОСОБА_1 30.09.2019, перебуваючи у приміщенні Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, виконуючи обов`язки Голови ДФС України, діючи всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», прийняв в умовах реального конфлікту інтересів рішення, закріплене наказом від 30.09.2019 № 126-ф «Про встановлення надбавок за інтенсивність праці окремим працівникам ДФС», яким він установив відповідну надбавку працівникам ДФС України, у тому числі і собі.

Тобто, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34-02/293 від 27.04.2021 ОСОБА_1 28.10.2019, перебуваючи у приміщенні Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, виконуючи обов`язки Голови ДФС України, діючи всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник в межах реалізації службового повноваження щодо матеріального заохочення державних службовців у зв`язку із необхідністю прийняття рішення, закріпленого наказом від 28.10.2019 №130-ф «Про встановлення надбавок за інтенсивність праці окремим працівникам ДФС».

Такими діями, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34-02/294 від 27.04.2021 ОСОБА_1 28.10.2019, перебуваючи у приміщенні Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, виконуючи обов`язки Голови ДФС України, діючи всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», прийняв в умовах реального конфлікту інтересів рішення, закріплене наказом від 28.10.2019 № 130-ф «Про встановлення надбавок за інтенсивність праці окремим працівникам ДФС», яким він установив відповідну надбавку працівникам ДФС України, у тому числі і собі.

Тобто, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34-02/295 від 27.04.2021 ОСОБА_1 25.11.2019, перебуваючи у приміщенні Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, виконуючи обов`язки Голови ДФС України, діючи всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник в межах реалізації службового повноваження щодо матеріального заохочення державних службовців у зв`язку із необхідністю прийняття рішення, закріпленого наказом від 25.11.2019 №142-ф «Про встановлення надбавок за інтенсивність праці окремим працівникам ДФС».

Такими діями, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34-02/296 від 27.04.2021 ОСОБА_1 25.11.2019, перебуваючи у приміщенні Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, виконуючи обов`язки Голови ДФС України, діючи всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», прийняв в умовах реального конфлікту інтересів рішення, закріплене наказом від 25.11.2019 № 142-ф «Про встановлення надбавок за інтенсивність праці окремим працівникам ДФС», яким він установив відповідну надбавку працівникам ДФС України, у тому числі і собі.

Такими діями, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34-02/297 від 27.04.2021 ОСОБА_1 30.01.2020, перебуваючи у приміщенні Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, виконуючи обов`язки Голови ДФС України, діючи всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник в межах реалізації службового повноваження щодо матеріального заохочення державних службовців у зв`язку із необхідністю прийняття рішення, закріпленого наказом від 30.01.2020 №1-ф «Про встановлення надбавок за інтенсивність праці окремим працівникам ДФС».

Такими діями, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №34-02/298 від 27.04.2021 ОСОБА_1 30.01.2020, перебуваючи у приміщенні Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, виконуючи обов`язки Голови ДФС України, діючи всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», прийняв в умовах реального конфлікту інтересів рішення, закріплене наказом від 30.01.2020 № 1-ф «Про встановлення надбавок за інтенсивність праці окремим працівникам ДФС», яким він установив відповідну надбавку працівникам ДФС України, у тому числі і собі.

Такими діями, як зазначено у протоколі, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протоколи та її захисника, з`ясувавши позицію прокурора, ознайомившись з протоколами та вивчивши матеріали, які надані в додаток до них, суд, вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за обставин відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, виходячи з такого.

Так, у письмових поясненнях, долучених до протоколів про адміністративні правопорушення, та у судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою винність у вчиненні правопорушень про які зазначено у протоколах, зауваживши, що отримання заробітної плати (що включає надбавки і премії) є конституційним правом, а не приватним інтересом державного службовця. Також ОСОБА_1 зазначав, що розмір надбавок і премій визначався за поданням інших незацікавлених осіб, що свідчить про відсутність дискреції при виданні наказів. Крім того, зауважував, що навіть якщо презюмувати наявність конфлікту інтересів, усі вимоги щодо його врегулювання були дотримані, про що свідчить, зокрема, лист Міністерства фінансів України від 23.08.2019 № 16010-20-63/21535.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Пашинський А.П. зазначав, що у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративних правопорушень за ч.ч. 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП, посилаючись на положення Закону України «Про оплату праці» та зауважуючи, що у діях ОСОБА_1 відсутній приватний інтерес та відповідно реальний конфлікт інтересів, а отже і об`єктивна сторона адміністративних правопорушень. Також, як вказав адвокат, розмір надбавок та премій ОСОБА_1 визначався за поданнями інших незацікавлених осіб, що свідчить про відсутність дискреції, а отже і ознак реального конфлікту інтересів. При цьому зауважував, що протоколи НАЗК не містять ані обґрунтування, ані суб`єктивного твердження про наявність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушень. Зазначене свідчить, що під час складання протоколів уповноважена особа НАЗК не аналізувала питання наявності у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушень. Також адвокат зауважував, що повноваження ОСОБА_1 в частині видання спірних наказів здійснювалося під зовнішнім контролем профільного міністерства. Отже, незважаючи на відсутність в діях ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів, з міркувань доброчесності усі передбачені законодавством заходи повідомлення та врегулювання конфлікту інтересів все одно були виконані.

Суд бере до уваги та враховує пояснення особи, щодо якої складено протокол, зокрема, щодо обставин підписання пропозицій про преміювання в тому числі власне, а також доводи захисту на предмет відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушень передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, частина перша статті 172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів. Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в бездіяльності особи, яка знала про наявність приватного інтересу, який впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення нею дій при здійсненні представницьких повноважень, тому зобов`язана була повідомити про це, однак не зробила цього.

Частина друга статті 172-7 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів: вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в активних діях особи, яка знала про наявність приватного інтересу, який впливав на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, вчинення чи не вчинення нею дій при здійсненні представницьких повноважень, тому зобов`язана була повідомити про це, однак не зробила цього.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в пунктах 1 та 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Як установлено в судовому засіданні, відповідно до наказу ДФС України від 22.07.2019 № 1269-о ОСОБА_1 призначено на посаду Директора таргетингу та управління митними ризиками ДФС України.

Положення п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про державну службу» встановлюють категорію посад «Б» для керівників та заступників керівників структурних підрозділів державних органів незалежно від рівня юрисдикції таких державних органів.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 №556-р «Про тимчасове покладення виконання обов`язків Голови Державної фіскальної служби України на ОСОБА_1 » з 23 липня 2019 року виконання обов`язків Голови Державно фіскальної служби України тимчасово покладено на директора Департаменту таргетингу та управління митними ризиками Державної фіскальної служби України ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу ДФС України від 23.07.2019 № 1293-о «Про оголошення розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 № 556-р» ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків Голови ДФС України з 23.07.2019.

Відповідно до Положення про преміювання працівників апарату Державної фіскальної служби України зі змінами, внесеними наказами ДФС від 22.11.2019 № 753 Голова ДФС у межах установленого фонду оплати праці апарату ДФС здійснює преміювання в апараті ДФС усіх категорій працівників.

Таким чином, ОСОБА_1 під час виконання обов`язків Голови ДФС України був наділений службовими повноваженнями щодо заохочення працівників ДФС України, що, у тому числі, реалізовуються шляхом видання наказів про преміювання усіх працівників цього державного органу, зокрема, і себе.

Так, під час тимчасового виконання обов`язків Голови ДФС ОСОБА_1 підписав ряд наказів про встановлення надбавок і премій працівникам ДФС, у тому числі і собі:

- наказ від 30.09.2019 № 126-ф «Про встановлення надбавок за інтенсивність праці окремим працівникам ДФС»;

- наказ від 28.10.2019 № 130-ф «Про встановлення надбавок за інтенсивність праці окремим працівникам ДФС»;

- наказ від 25.11.2019 № 142-ф «Про встановлення надбавок за інтенсивність праці окремим працівникам ДФС»;

- наказ від 25.11.2019 № 141-ф «Про преміювання працівників ДФС»;

- наказ від 30.01.2020 № 1-ф «Про встановлення надбавок за інтенсивність праці окремим працівникам ДФС»;

- наказ від 19.12.2019 № 162-ф «Про преміювання працівників ДФС»;

- наказ від 24.12.2019 № 166-ф «Про преміювання працівників ДФС».

Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про державну службу» визначено, що заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення).

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України «Про державну службу» премії виплачуються в межах фонду преміювання залежно від особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу.

Положення про преміювання затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері трудових відносин, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Встановлення премій державним службовцям здійснюється керівником державної служби відповідно до затвердженого ним Положення про преміювання у відповідному державному органі, погодженого з виборним органом первинної профспілкової організації (за наявності).

Таким чином, критерії, умови і порядок визначення розмірів, нарахування та виплати премій державним службовцям, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», визначаються у Положенні про преміювання у відповідному державному органі.

Суд вважає за необхідне відмітити, що в протоколах є посилання на обставини того, що ОСОБА_1 відповідно до своїх повноважень щодо матеріального заохочення, які є дискреційними, має можливість самостійно приймати рішення щодо встановлення чи не встановлення матеріального заохочення, у разі встановлення - визначати його розмір (законодавчо максимально допустимий, понижений, на рівні із іншими працівниками тощо).

У даному випадку, на думку суду, ОСОБА_1 безпосередньо рішення про власне преміювання та визначення розміру своєї премії не приймав. Він лише звернувся з пропозиціями, а не з поданнями, як зазначено у протоколах, підготовленими не ним, а фінансовим органом, про преміювання працівників в тому числі власне преміювання, що узгоджується з Типовим положенням про преміювання, зазначивши при цьому суму, яка не виходить за межі встановлених законодавством.

Як вбачається із матеріалів протоколів про адміністративні правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 , видача спірних наказів в частині надбавок ОСОБА_1 відбувалось на підставі подань третіх осіб, зокрема, подання про встановлення надбавки за інтенсивність праці за підписом в.о. директора Департаменту таргетингу та управління митними ризиками С. Демченка, а видача спірних наказів в частині премій ОСОБА_1 також відбувалась на підставі подань третіх осіб, зокрема, подання в.о. директора Департаменту фінансування, бухгалтерського обліку та звітності А. Машевської та затверджувалися заступниками Голови ДФС.

Також слід зазначити, що з урахуванням чинного законодавства, отримання грошової винагороди у формі заробітної плати та її складових - премії, надбавки, за своєю суттю не може виступати мотивом правопорушень, пов`язаних з корупцією, оскільки право на зарплату, не нижчу, від визначеної законом законодавчо закріплено у статті 43 Конституції України, а згідно ч. 1 та ч. 2 статей 1 та 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, і її розмір залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Структура зарплати складається з основної заробітної плати (винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців), додаткової зарплати (це винагорода за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці), інших заохочувальних та компенсаційних виплат (це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми).

Відтак, отримання надбавок і премій та їх розміру не залежало від безпосереднього прийняття ОСОБА_1 рішення. Таким чином, дані факти унеможливлюють існування реального конфлікту інтересу, оскільки останній підписав накази про преміювання та встановлення надбавок за конкретний період, а не встановив щомісячний розмір надбавок і премій.

Також слід врахувати лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. N 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, яким звернуто увагу на те, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-7 КУпАП (вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів) суди мають враховувати необхідність наявності фактів, встановлення яких має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду:

наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

наявність повноважень на прийняття рішення;

наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Питання оплати праці належить до трудових правовідносин, а отже не відноситься до сфери приватного інтересу працівника в розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції»

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів складу адміністративного правопорушення, виключає адміністративну відповідальність.

Однак, в ході судового розгляду не було встановлено фактів вчинення протиправних дій (бездіяльності) ОСОБА_1 , які посягають на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за які законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що об`єднане провадження відносно ОСОБА_1 за протоколами про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284, 288, 289 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції»,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

Суддя: Н.В. Аббасова