П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.04.2021 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу Серії ААБ № 105573, складеного 07 січня 2021 року, водій, ОСОБА_1 07 січня 2021 року о 11 год. 00 хв., по вул. Кондукторська, 22, у м. Львові, керував транспортним засобом ВАЗ 21053 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей слабо реагували на зміну світла, тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у лікаря нарколога, про що складено висновок № 59.Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні 09 лютого 2021 року пояснив, що 07 січня 2021 року на вул. Кондукторська, 22 його зупинили працівники поліції та винесли постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. В процесі спілкування з ними йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі. Прибувши в медичний заклад, йому запропонували здати сечу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак сечу він не здав, оскільки має проблеми з здоров`ям, про що згодом надасть відповідні довідки.

В судове засідання, призначене на 05 квітня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою, про причини неявки суд не повідомив, жодних доказів щодо стану здоров`я як на момент проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та на даний час суду не подав. Суд вважає неявку в судове засідання ОСОБА_1 з неповажних причин та вважає за можливе, справу розглядає за відсутності ОСОБА_1 відповідно положень ст. 268 КУпАП.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 червня 2006 року суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить по умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Крім того, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено правила дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідного з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції № 000059 від 07 січня 2021 року, виданого КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, висновок № 000059 від 07 січня 2021 року та відеозапис з нагрудних камер працівників поліції вважаю що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130, так як він порушив правила дорожнього руху, а саме: п.п. 2.5 ПДР України, тобто відмовився від огляду на стан наркотичного сп`яніння, будучи особою, яка керувала транспортним засобом. Суд відхиляє аргументи ОСОБА_1 щодо неможливості здати аналіз сечі у зв`язку з відсутністю фізіологічної потреби, оскільки як вбачається з відеозапису йому було запропоновано в медичному закладі випити воду з метою здачі аналізу сечі однак він відмовився, відповідно аналізу не здав. ОСОБА_1 , реалізовуючи своє право керувати транспортним засобом, що є потенційним джерелом підвищеної небезпеки для оточуючих погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки, зокрема, бути зацікавленим, щоб його обстежили з метою спростування підозри щодо керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_1 зазначених дій не вчинив.

Стягнення слід визначити з врахуванням особи винного у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.5 ч.2ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 гривень.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті ) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.П. Мигаль