ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/7813/20 Головуючий суддя І інстанції Єфіменко Н. В.
Провадження № 33/818/270/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та представника митниці Тиндика М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання в.о. начальника Слобожанської митниці Держмитслужби Міщенка Ю. про поновлення йому процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 03 червня 2020 року стосовно ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в :

Згідно цієї постанови

ОСОБА_2 , 1961 року народження, громадянка Казахстану, мешканка м. Харкова, -

Визнана винноюу вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України і на підставі ст. 22 КУпАП звільнена від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На вказану судову постанову лише 11.09.2020 року в.о. начальника митниці Держмитслужби Міщенком Ю. була подана апеляційна скарга з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження цієї постанови, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови митниці отримала лише 02.09.2020 року, а тому апеляційна скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання цієї копії.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши доводи представника митниці Тиндика М.В., який підтримав клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та просив задовольнити це клопотання, а також пояснення ОСОБА_2 , яка заперечувала щодо задоволення цього клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання в.о. начальника Слобожанської митниці Держмитслужби про поновлення йому строку на апеляційне оскарження судової постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже закон пов`язує строк подачі апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення з днем винесення цієї постанови, тобто датою ухвалення судового рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 501 МК України, представник митного органу, посадові особи якого здійснювали провадження у справі про порушення митних правил, підтримує позицію цього органу щодо притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення, під час розгляду зазначеної справи судом. Представник митного органу здійснює свої повноваження в суді на підставі належно оформленої довіреності, виданої митним органом. Представник митного органу має право ознайомлюватися з документами, долученими до справи, робити з них витяги або знімати копії, одержувати копії рішень, постанов, ухвал суду, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, ставити запитання іншим особам, які беруть участь у справі, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, які беруть участь у справі, ознайомлюватися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення, постанови і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.

Аналізуючи вимоги цієї статті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що митний орган є єдиним державним органом і представником митниці у суді є працівник митниці, які наділені правом представляти інтереси митниці у суді відповідно до виданої керівництвом митниці довіреності.

Постанова судом першої інстанції була винесена 03 червня 2020 року.

Представник митниці приймав участь у судовому засіданні, що об`єктивно вбачається з відомостей оскаржуваної постанови (арк. 57).

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник митниці Тиндик М.В. не заперечував, що в суді першої інстанції в судовому засіданні 03.06.2020 року представник митниці приймав участь.

Отже, представник митниці, тобто митний орган, будучі обізнаним про ухвалене рішення та про порядок подачі апеляційної скарги, всупереч вимог ст. 294 КУпАП, лише 11.09.2020 року подав апеляційну скаргу, а тому посилання апелянта на те, що копія судової постанови була отримана майже через 3 місяці після винесення постанови, що обумовило пропуск строку на апеляційне оскарження, є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

За вищенаведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення в.о. начальника Слобожанької митниці Держмитслужби Ю. Міщенку пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після спливу встановленого строку, повертається судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання в.о. начальника Слобожанської митниці Держмитслужби Міщенка Ю. про поновлення йому процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 03 червня 2020 року відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду С.К. Шабельніков