Справа № 159/5788/20 Провадження № 33/802/175/21 Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П. Ю.
Категорія: ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Клімука В.С.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Клімука В.С. на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП із накладенням на підставі ст.36 КУпАП остаточного адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 коп. судового збору.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 26.10.2020 о 19 год. 20 хв. на автодорозі Р-15 біля с. Селець він керував автомобілем, марки «Опель Віваро», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Він же 26.10.2020 о 19 год. 20 хв. на автодорозі Р-15 біля с. Селець не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив з`їзд у кювет, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник оскаржує його з мотивів незаконності. Вказує, що за кермом автомобіля перебував не ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 , якому перший зателефонував і попросив, щоб ОСОБА_2 сів за кермо. Даний факт у своїх показаннях у суді першої інстанції підтвердили свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Стверджує, що з відеофіксації бодікамер працівників поліції вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не могла ствердити, що хто саме керував транспортним засобом, у зв`язку із тим, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння. З огляду на наведене просить рішення місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили скасувати рішення судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Приписами ч.7 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до норм ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст.251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 220819 від 26.10.2020, 26.10.2020 о 19 год. 20 хв. на автодорозі Р-15 біля с. Селець ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «Опель Віваро», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився (а.с.2).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доводи апелянта не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Незважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, зауваження до нього відсутні (а.с.2).

Протокол складався у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які скріпили його своїми підписами (а.с.2).

Також у матеріалах справи наявні письмові пояснення вказаних свідків, які підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.3-4).

У викладених в апеляції доводах сторона захисту стверджує, що за кермом автомобіля перебував не ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 , якому перший зателефонував і попросив, щоб ОСОБА_2 сів за кермо.

Однак, згідно з відеофіксацією нагрудних камер працівників поліції, на запитання останніх, хто був за кермом транспортного засобу, ОСОБА_1 відповідав, що він за кермом не перебував, натомість хто був не пам`ятає (а.с.8, час відео: 00:00:46, 00:02:25).

Крім того, місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в судовому засіданні не змогли пред`явити для огляду свої мобільні телефони з метою перевірки їх вхідних та вихідних дзвінків один до одного за 26.10.2020, щоб підтвердити, що ОСОБА_1 , дійсно, у цей день телефонував до ОСОБА_2 , щоб останній приїхав до нього у м. Володимир-Волинський.

ОСОБА_1 відмовилася пройти огляд на стан сп`яніння у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що також підтверджується відеозаписом з бодікамер поліцейських (а.с.8, час відео: 00:08:46).

Таким чином, будь-які заперечення стороною захисту достатності доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 до уваги апеляційним судом не приймаються.

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також порушення п.12.1 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, правильними.

Нових доказів стороною захисту суду апеляційної інстанції надано не було.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції, відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив, на підставі 36 КУпАП, безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Клімука В.С. залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов