ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/484/21 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

з участю:

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Череватого П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Череватого П.М. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Волочиськ, Хмельницької області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, адреса проживання: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 454 грн..

Згідно даної постанови, 18 червня 2021 року близько 21 год. 54 хв. в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, по вул. Ходорівська водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Мазда 626» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Аlkotest 6820 та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 ..

Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не з`ясовано усіх обставин справи, оскільки відсутні дані на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, він просто сидів у автомобілі і працівниками поліції він зупиненений не був.

Зазначає, що було порушено порядок проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння і свідків при пропозиції проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не було, а відеозапис не є безперервним. Також вказує, що у протоколі про адмінправопорушення відсутнє посилання на номер пристрою, яким було здійснено відеозйомку, що є наслідком визнання такого доказу недопустимим.

Вважає, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення допущено ряд порушень та доказів вини ОСОБА_1 в їх сукупності є недостатньо для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.2 ст.266 КУпАП (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021 року) передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №498279 від 18.06.2021 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі.

Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведено працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків при проведенні огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.

Отже, судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керував водій ОСОБА_1 , пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.

Таким чином доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

Також твердження апелянта, що він транспортним засобом не керував не відповідають дійсності, оскільки із вказаного відеозапису вбачається, що на місці події ОСОБА_1 не заперечував, що він керував автомобілем, здійснював рух заднім ходом, а також вжив алкоголь.

При цьому, згідно даних відображених на вказаному відео вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку із надходженням повідомлення на лінію 102, що вбачається також із рапорту від 18.06.2021 року зареєстрованому в ЖЄО відділення поліції № 4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за № 3220 (а.с.2).

Таким чином, доводи ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Крім того, не може бути формальною підставою для скасування по суті правильного судового рішення доводи сторони захисту про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення вказівки на номер пристрою яким здійснювалася відеозйомка. Так, згідно протоколу, у ньому зазначено, що до нього додаються відео та матеріали справи. З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що на ньому відображено номер записуючого пристрою та дата й час проведення запису.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, місця роботи, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та визначено стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Череватого П.М. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 липня 2021 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя