Єдиний унікальний номер 448/1135/21
Провадження № 3/448/603/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., при секретарі судового засідання Мриц Н.І., з участю прокурора Шуст Я.Р. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла з Управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Чишки Мостиського району Львівської області, жительки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонерки,

за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , являючись відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, припиняючи діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема будучи звільненою з посади начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності головного бухгалтера Мостиської міської ради Львівської області, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та вимог п.2 ч.5 Розділу 2 «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року №3 (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12 грудня 2019 року № 168/19), несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Зокрема, будучи звільненою 05.02.2021р. з посади головного бухгалтера Мостиської міської ради Львівської області, ОСОБА_1 зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (декларацію перед звільненням, яка охоплює період, не охоплений раніше поданими деклараціями) не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, тобто до 00.00 год. 06.03.2021р., однак з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вбачається, що ОСОБА_1 фактично подала зазначену декларацію лише о 15:41 год. 30.03.2021 року.

Дані дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що вперше подавала декларацію перед звільненням, не знала термінів її подання та вважала кінцевим терміном подання такої до 01.04.2021р., а тому допустила вчинення зазначеного правопорушення. При цьому не мала мети і мотиву на вчинення такого. Заявила клопотання про звільнення її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням у відповідності до ст.22 КУпАП. Дане клопотання мотивувала наступними обставинами: вона ( ОСОБА_1 ) тривалий час працювала в органах місцевого самоврядування без жодних порушень, навпаки отримувала нагороди і заохочення; вперше притягується до адміністративної відповідальності; на даний час не працює та є пенсіонером; термін несвоєчасності подання нею декларації перед звільненням не є великий; наслідки порушення нею терміну подання декларації не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали та не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам.

Прокурор Шуст Я.Р. під час розгляду справи зазначив, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, вважає доведеним належними та допустимими доказами. Вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення, а достатнім покаранням для неї буде стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Заперечив щодо задоволення заявленого ОСОБА_1 клопотання про застосування у даному випадку ст.22 КУпАП та звільнення її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю з тих підстав, що термін несвоєчасності подання декларації у даному випадку є немалим та сам факт вчинення корупційного правопорушення не може розцінюватись як малозначність вчиненого.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із ч.1 і ч.2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ, тобто органи Національної поліції (статті 172-4 - 172-9 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Приписами ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, диспозицією ч.1 ст.172-6 КУпАП форму вини не визначено та не передбачено наявність негативних наслідків вчиненого правопорушення, тобто вказане правопорушення може бути вчинено як умисно, так і з необережності, в тому числі через незнання законодавства.

Це адміністративне правопорушення є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого достатньо лише встановлення факту несвоєчасного подання декларації (порушення вимоги закону). Встановлення ж суспільно-небезпечних наслідків та з`ясування форми вини не вимагається.

Відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», - нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерства юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Згідно п.2 ч.5 Розділу 2 «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року №3 (у редакції наказу Національного агентства з питань запобігання корупції від 12 грудня 2019 року № 168/19), декларація перед звільненням - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону.

Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати:

- об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст.172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст.45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч.1 ст.172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч.1 ст.172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Безпосереднім об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, є встановлений законодавством (зокрема Законом України «Про запобігання корупції») порядок і кореспондуючі йому обов`язки суб`єкта декларування подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зважаючи на те, що адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП є правопорушеннями з формальним складом, обов`язковими ознаками їх об`єктивної сторони є діяння (дія чи бездіяльність), наслідки у вигляді порушення встановленого порядку та причинний зв`язок між діянням та зазначеними наслідками.

Згідно з ст. 256 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є доведеним та підтверджується дослідженими судом належними і допустимими наступними доказами по справі:

- поясненнями ОСОБА_1 , в яких така не заперечувала факту несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема декларації перед звільненням, яка охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення №618 від 26 серпня 2021 року;

- копією розпорядження голови Мостиської міської ради Львівської області від 28.12.2016р. №63-Р «Про переведення на посаду головного бухгалтера міської ради ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 з 30.12.2016р. переведено на посаду головного бухгалтера Мостиської міської ради Львівської області;

- копією посадової інструкції начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності головного бухгалтера Мостиської міської ради Львівської області;

- копією розпорядження Мостиського міського голови від 03.02.2021р. №58-р (ос) «Про звільнення ОСОБА_2 », яким ОСОБА_1 05.02.2021р. звільнено з посади начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності Мостиської міської ради Львівської області;

- повідомленням Мостиської міської ради Львівської області від 14.04.2021р. за №2.18-1011, підписаним відповідальною особою ОСОБА_3 , адресованим Національному агентству з питань запобігання корупції, про встановлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 (яка будучи головним бухгалтером Мостиської міської ради Львівської області, 05.02.2021р. припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме декларації перед звільненням;

- скріншотом зі сайту НАЗК щодо поданої ОСОБА_1 декларації;

- копією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненнямі іншими матеріалами справи.

Поряд із цим, ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів того, що вона була позбавлена можливості вчасно подати декларацію перед звільненням.

Згідно зі статтею 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що винність ОСОБА_1 підтверджена належними та допустимими доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять її винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому, суд вважає, що днем вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата фактичного подання ОСОБА_1 електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування декларації перед звільненням, тобто 30.03.2021р.

Фактичним моментом ж виявлення правопорушення слід вважати час (день) отримання уповноваженою особою чи органом державної влади відомостей, що можуть свідчити про наявність в діянні особи складу адміністративного правопорушення. Тобто цей строк пов`язується з часом повідомлення про певні факти, які у своїй сукупності свідчать про вчинення особою адміністративного корупційного правопорушення.

З наявних матеріалів справ відомо, що Мостиська міська рада Львівської області адресувала Національному агентству з питань запобігання корупції повідомлення від 14.04.2021р. за №2.18-1011 про встановлення факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме декларації перед звільненням. Дане повідомлення надійшло в НАЗК 14.05.2021р. (згідно вхідного штрих-коду).

У даному випадку моментом виявлення даного правопорушень слід вважати саме 14.05.2021р., коли представники НАЗК отримали повідомлення та довідалися про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (декларації перед звільненням), розпочали відповідну перевірку по даному факту.

Таким чином, строки накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбачені ст.38 КУпАП, - на даний час не минули.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушниці, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий та сімейний стан, обставину, що пом`якшує відповідальність, щире розкаяння, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, вважаю за доцільне призначити мінімальне за розміром адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від адміністративної відповідальності та закриття провадження у даній справі про адміністративне правопорушення на підставі ст.22 КУпАП через малозначність, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи.

Положення ст.22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративної відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Подання декларації є службовим обов`язком відповідних посадових осіб.

Правопорушення, пов`язане з корупцією порушує встановлені правила, протирічить суспільним інтересам та принципам, визначеним в якості норм права.

Відповідальність державної влади перед суспільством є невід`ємною складовою конституційного принципу правової держави.

Зважаючи на те, що корупція становить безпосередню загрозу демократичному правопорядку і конституційному ладу, задля гарантування стабільності та ефективності функціонування демократичної системи на державу покладається обов`язок вжити заходів для захисту демократичного ладу.

Запровадження ефективної антикорупційної політики є запорука для захисту конституційних цінностей, прав і свобод.

Підстав для застосування положень ст.22 КУпАП та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення суд не вбачає, оскільки дане правопорушення є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, тяжкість якого обумовлена ступенем недовіри суспільства до осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування. Вчинення таких правопорушень (правопорушень, пов`язаних з корупцією) порушує встановлені антикорупційним законодавством вимоги, заборони та обмеження, посягають на встановлений порядок діяльності органів влади, а також порядок реалізації особами таких органів, наданої їм влади та посадових повноважень.

Доводи ОСОБА_1 про те, що такі діяння були вчинені нею вперше, обумовлені відсутністю необхідних знань щодо термінів подання декларації, вона тривалий час працювала в органах місцевого самоврядування без жодних порушень, на даний час ніде не працює та є пенсіонером, - не можуть слугувати безумовною підставою для застосування до неї ст.22 КУпАП.

Відсутність умислу на вчинення адміністративного правопорушення також не може слугувати підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності, оскільки порушення, що виразилося у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації , може бути вчинене як умисно, так і з необережності. Доводи про відсутність значної шкоди суспільним чи державним інтересам є безпідставними, оскільки порушення вимог щодо фінансового контролю особами, уповноваженими на виконання функцій держави, є суттєвим посяганням на порядок здійснення державою превентивних антикорупційних механізмів. Звільнення особи від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією на підставі ст.22 КУпАП, не буде відповідати загальним засадам запобігання та протидії корупції в державі.

З огляду на наведене, вважаю, що у даному випадку ознаки малозначності вчиненого ОСОБА_1 правопорушення відсутні й правових підстав вважати, що таке порушення є малозначним, - немає.

Відповідно до змісту ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270грн. х 0,2=454 грн.).

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, 34, 40-1, ч.1 ст.172-6, ст.ст.245, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак