САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/472/21
Провадження №3/726/368/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2021 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України,-

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 112851 від 21.03.2021 року вказано, що 21.03.2021 року близько 03 години 00 хвилин, у м Чернівці по вул Васіле Александрі, 94 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено порушення вимог чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також недотримання ряду процесуальних вимог з боку уповноваженої особи УПП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що він не керував т/з, оскільки не має посвідчення водія, знаходився біля автомобіля із своєю дівчиною та чекав свого друга, який мав їх відвезти додому.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи викладені норми стає зрозумілим, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно встановити та беззаперечно довести факт керування транспортним засобом особою, в іншому випадку у діях особи, якій пред`явлено таке обвинувачення, буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До матеріалів справи додано відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівників поліції із якого вбачається, що працівники спілкуються із групою людей на вул. В.Александрі. Варто зауважити, що на відеозаписі не видно чи зупиняли працівники поліції транспортний засіб «Фольцваген пасат», чи здійснював він рух та хто керував транспортним засобом. На відео видно, що автомобіль знаходиться на узбіччі вулиці, мотор автомобіля не увімкнутий, водй відсутній. В ході розмови із працівниками поліції ОСОБА_1 пояснив, що він разом із своєю дівчиною та другом були у гостях, після чого вийшли до автомобіля, сіли в нього та чекають свого друга на ім`я « ОСОБА_2 ». ОСОБА_1 також пояснив, що дійсно мав намір відвезти свою дівчину додому, однак не зробив цього та не керував транспортним засобом. Аналогічні пояснення надала дівчина, яка знаходилась у автомобілі.

У матеріалах справи відсутні відомості про зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Таким чином, на підставі дослідженого відеозапису не виявляється можливим встановити факт керування автомобілем ОСОБА_1 , враховуючи, що останній неодноразово заперечував вказану обставину.

Окрім того, згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктом 6 розділу ІІ Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Із відеозапису вбачається, що працівник поліції, не висловивши наявних у поведінці ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, запропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 наголосив, що він не керував транспортним засобом та спочатку відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, однак після вказівки працівника поліції про те, що його транспортний засіб буде евакуйовано та він вже не зможе його повернути, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці.

Разом із тим, працівником поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 про порядок проходження огляду. Окрім того, після проходження огляду за допомогою приладу «Драгер», працівниками поліції не встановлено чи погоджується ОСОБА_1 із результатами огляду та, у випадку незгоди із результатами, чи бажає він пройти такий огляд у закладі охорони здоровя. Більше того, до матеріалів справи долучено направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, де зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, що не відповідає дійсним обставинам.

Окрім того, у порушення вимог Інструкції, працівниками поліції до участі у проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці, не було залучено свідків.

Згідно п 22 Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Аналогічне положення викладене у ст. 266 КУпАП, де зазначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Враховуючи викладене, за умов невиконання посадовою особою УПП в Чернівецькій області вимог нормативних актів, що регулюють провадження у справах, щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за вчинення дорожньо-транспортних правопорушень, враховуючи, що невиконання вказаних приписів тягне за собою можливість необґрунтованого та безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та недійсність проведеного огляду на стан сп`яніння, зважаючи на відсутність належних та достовірних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, беручи до уваги наявність обґрунтованих сумнівів у доведенні вини ОСОБА_1 , які трактуються на користь останнього та те, що його вина не випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, вважаю за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 63 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 130, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. А. Асташев