Справа № 156/500/21
Номер провадження: 3/156/257/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року смт Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Малюшевська І.Є., у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поліцейського, потерпілого та його представника, розглянувши матеріали справи, що надійшли з Володимир-Волинського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), українця, громадянина України, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, студента,

за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

поліцейський СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) сержант поліції Грицюк Р.В.,

потерпілий ОСОБА_2 ,

представник потерпілого адвокат Шостак В.В.,

про права передбачені ст. 268 КУпАП, ст.ст. 10, 63 Конституції України особам роз`яснено,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, виніс постанову про наступне:

в с т а н о в и в :

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

16.05.2021 року о 21:00 год. в смт. Іваничі по вул. Залізничній водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом BMW н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом MERSEDES-bens д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався назустріч, в результаті чого автомобілі зазнали механічні пошкодження з матеріальними збитками. В подальшому ОСОБА_1 здійснив з`їзд з місця події, порушивши правильність розташування транспортних засобів при дорожньо-транспортній пригоді, до якої він причетний.

Того ж таки дня та часу, зокрема 16.05.2021 року о 21:00 год. в смт. Іваничі по вул. Залізничній, водій ОСОБА_1 , керував вищевказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням алкотестера «Drager» у встановленому законом порядку.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. п.2.10в, 13.3 ПДР України.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснив, що того дня він відпочивав поблизу озера. ДТП трапилася близько 21 години в смт. Іваничі. Поліцейський ОСОБА_3 , який є знайомим потерпілого, приїхав на прохання останнього не будучи у форменому одязі та оформив протокол про порушення ним ч. 1 ст. 130 КУпАП. За 15 хв. приїхала поліція, яку викликав потерпілий. У присутності працівників поліції він пройшов тест Драгер, з результатами якого не погодився. Опісля, його батько та він просив поліцейських повторно провести огляд, однак такі відмовилися. Він просив поліцейських, щоб відвезли його в лікарню для проходження огляду на стан сп`яніння, однак ті також відмовили. Враховуючи незгоду з результатами тесту, він поїхав до Іваничівської ЦРЛ і пройшов огляд за допомогою алкотестера ДРАГЕР в лікаря нарколога. Зазначив, що при оформленні документів щодо даної події були відсутні свідки. Вину у скоєнні ДПТ визнає у повному обсязі, а щодо з`їзду з місця ДТП вказав, що вину визнає частково, оскільки в момент події перебував у шоковому стані і не вжив дій щодо зупинки автомобіля, який є транспортним засобом з автоматичною коробкою передач і по інерції продовжував рух.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що того дня поїхав на автозаправну станцію. Там же перебував ОСОБА_1 . Коли він під`їжджав до залізничної станції, ОСОБА_1 на своєму автомобілі виїхав перед ним і, не впоравшись з керуванням, вдарив його автомобіль. Потім, ОСОБА_1 з`їхав з місця ДТП і просив домовитись про все без виклику поліції. Однак, він викликав поліцію на яку чекали пів години. ДТП трапилась близько 20:30 год. Оскільки, у ОСОБА_1 посвідчення водія з собою не було, він їздив за документом додому. Через тривалий час повернувшись, працівники поліції відібрали у ОСОБА_1 пояснення та здійснили огляд на стан сп`яніння. Після огляду, ОСОБА_1 разом з батьком поїхали до лікарні для проходження огляду, при цьому працівників поліції про проведення повторного огляду ніхто не просив.

Поліцейський СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі) сержант поліції Грицюк Р.В. в засіданні підтвердив, що склав протокол про адміністративне порушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не будучи при повноваженнях. Так, того дня о 20:00 він здав зміну. Повідомлення про ДТП до чергової частини надійшло близько 21 год. Поліцейські, які були на чергуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 попросили про допомогу в оформленні документів даної ДТП, на що він погодився. На місце події він прибув на власному автомобілі раніше за патруль. Перебуваючи у цивільному одязі та представившись, він підтвердив свою особу відповідним службовим посвідченням. Потім оформив протокол та матеріали щодо порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП. Незабаром прибули ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Вже тоді ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою алкотестеру ДРАГЕР, який пройшов відповідну сертифікацію. В судовому засіданні підтвердив, що брав участь у з`ясуванні обставин ДТП, встановлював особи учасників ДТП, вимагав у ОСОБА_1 пред`явити документи на автомобіль та страховий поліс ще до приїзду працівників поліції. Вказав, що із зовнішніх ознак сп`яніння ОСОБА_1 була лише нечітка реакція: невчасне реагування на звернення, мовлення із затримкою. Запаху алкоголю з порожнини рота ОСОБА_1 він не відчув. Прохання про проведення повторного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я від ОСОБА_1 не надходило. Після незгоди з результатом алкотесту, ОСОБА_1 самовільно покинув місце ДТП та поїхав у невідомому напрямку. В Іваничівську ЦРЛ для підписання ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення він не поїхав, їздили поліцейські ОСОБА_4 та

ОСОБА_7 . Застосоване судом законодавство

Відповідно до положень ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Згідно п. 2.10 «в» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

У диспозиціях статей, зокрема: статті 122-4 КУпАП зазначено, що залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні; статті 124 КУпАП визначено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

ІІІ. Висновки суду

Протоколи серії ДПР18 № 230257 від 16.05.2021 року та ДПР 18 № 230258 від 16.05.2021 року складені уповноваженою на те посадовою особою, в межах наданих їй повноважень, відповідають вимогам ст.ст. 255, 256 КУпАП та в силу ст. 251 КУпАП є доказами у справі.

Встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується такими дослідженими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 230257 від 16.05.2021 року;

-електронним рапортом № 815 від 16.05.2021 року;

-схемою місця ДТП, яка сталася 16.05.2021 року о 21:40 год. в смт. Іваничі вул. Валова-Залізнична;

-письмовими та усними поясненнями ОСОБА_1 від 16.05.2021 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_8 від 16.05.2021 року;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 16.05.2021 року.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджується такими дослідженими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 230258 від 16.05.2021 року;

-електронним рапортом № 815 від 16.05.2021 року;

-схемою місця ДТП, яка сталася 16.05.2021 року о 21:40 год. в смт. Іваничі вул. Валова-Залізнична.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, у суду не має.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 , дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення не оскаржував, доказів неправомірної поведінки останніх та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення та додатках до них, - суду не скеровував.

Аналізуючи наведені докази, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених: ст.122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні; ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.

ІV. Накладення адміністративного стягнення

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Суд виходить не з принципу формального підходу до вирішення справи, а саме з необхідності забезпечення судом уникнення порушень прав і свобод інших громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а тому, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є виправданим, оскільки його вина є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом», та цього вимагають справжні інтереси суспільства, на охорону яких і направлені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому дані справи належить об`єднати в одне провадження та накласти стягнення за ст. 122-4 КпАП України.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкція ст. 122-4 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Таким чином, вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративні правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан (згідно протоколів студент), приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, суд у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП вважає за необхідне застосувати до громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, яким у даному випадку є правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, у виді штрафу, що за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

V. Вирішення питання щодо судових витрат.

Згідно вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень, то вважаю за необхідне стягнути з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн.

Керуючись 122-4, 124, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 33-36, 40-1, 122-4, 124, 283,284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

п о с т а н о в и в :

Адміністративну справу №156/499/21 провадження № 3/156/256/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - об`єднати в одне провадження із матеріалами справи №156/500/21 провадження № 3/156/257/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП та присвоїти справі №156/500/21 провадження № 3/156/257/21.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накласти на нього відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі двохсот неоподаткованих доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень (призначення платежу: 21081300; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); р/о UA0003001).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у встановлений строк стягнути суму штрафу у порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.

Строк пред`явлення постанови для виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області.

Суддя І. Є. Малюшевська