Справа № 148/1135/21
Провадження №3/148/641/21

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

постановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17.06.2021 серії ВАБ №369783 17.06.2021 о 12:00 год. ОСОБА_1 вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_2 , під час якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру та правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного вище правопорушення не визнав, та пояснив, що він сварки не вчиняв та свою матір нецензурною лайкою не ображав. Також пояснив, що не проживає з матірю однією сімєю. Він проживає в квартирі, яка належала його діду та бабі, які померли. Після їх смерті спадкоємцем першої черги є його мати, яка своїх спадкових прав не оформила на вказану квартиру, сама ж вона проживає за іншою адресою. Між ним та його матір`ю непрості відносини. Дійсно, 17.06.2021, близько 12:20 год. за місцем його проживання прийшла його мати ОСОБА_2 та на підвищених тонах почала зясовувати з ним стосунки про наявність заборгованості за газопостачання. Він на слова матері не реагував, просто мовчав, що її розізлило ще більше. Вона нервувала та запропонувала ОСОБА_1 виїхати з вказаної вище квартири. Потім вона викликала працівників поліції, які забрали його до відділку поліцію, де він надав пояснення. Підтримав заяву свого представника, адвоката Кравець В.А., про закриття провадження у справі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кравець В.А. просила суд закрити провадження у даній справі, посилаючись на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173-2 КУпАП. Жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про інше матеріали справи не містять.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 17.06.2021 ВАБ №369783, письмові пояснення ОСОБА_1 від 17.06.2021 (а.с. 3); письмові пояснення ОСОБА_2 від 17.06.2021 (а.с.4), доходжу наступних висновків.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Аналіз даної законодавчої норми дає підстави зробити висновок про те, що при вчиненні такого правопорушення, має бути особа, яка вчинила діяння, передбачене диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а також обовязково має бути особа, по відношенню до якої вчинено діяння (потерпілий), якій внаслідок неправомірних дій субєкта завдана шкода фізичному або психічному здоровю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Всупереч цих вимог, працівником поліції не дотримано вимог ст. 251 КУпАП, та не зібрано доказів, які б безперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства. Так, в якості доказу вини ОСОБА_1 додано письмові пояснення ОСОБА_2 . При цьому статусу останньої, всупереч вимог ч. 1 ст. 251 КУпАП, згідно якої у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: прізвища, адреси свідків і потерпілих, в протоколі не визначено. Не зазначено, чи вона є свідком, чи потерпілою. Як не розкрито в протоколі того, в яких саме діях ОСОБА_1 полягає домашнє насильство та яка шкода і кому завдана такими діями. Крім того, вказуючи у протоколі. що ОСОБА_1 вчинив насильство в сімї, не враховано. що однією сімєю із ОСОБА_2 він не проживає. Не містять матеріали справи інформації про свідків, які б могли підтвердити, чи спростувати вказані події. А тому констатація факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, в протоколі є припущенням, яке на доказах не грунтується.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Крім того, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, крім того, винуватість у скоєнні такого правопорушення особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою уст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, та "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши всі докази, надані суду в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, приходжу до висновку про недоведеність перед судом поза розумним сумнівом наявності в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене провадження у даній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 7, ч.1 ст. 173-2, п.1 ч.1 ст.247, ст.251, ст.252, п.3 ч.1. ст.284 суддя, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.А.Штифурко