Справа № 349/826/21
Провадження № 33/4808/442/21
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гаврилюк О. О.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Окуневича М.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, тимчасово не працює, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що 02 червня 2021 року о 01 год. 28 хв. в м. Рогатині по вул. Галицькій, 109 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ЗАЗ 11022 номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а) Правил дорожнього руху, оглядна стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу "Alcotest №6810", відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом невірно надано правову оцінку обставинам справи, не повністю досліджено обставини справи, прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до безпідставного притягнення його до відповідальності.

Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Оформлення працівником поліції матеріалів справи не відповідають чіткій послідовності та зібрані з порушенням норм законодавства та не доводять його вини.

Апелянт вказує на те, що 02.06.2021 року причиною зупинки транспортного засобу під його керуванням було порушення пп.31.4.3 ПДР, а саме: несправність габаритних ліхтарів в темну пору доби. Однак, працівником поліції виносилась постанова за ч.2 ст.126 КУпАП, яка не має ніякого відношення до інкримінованого йому правопорушення під час зупинки транспортного засобу, а постанова відносно нього за порушення п.п.31.4.3 ПДР не виносилась.

Таким чином, зупинка транспортного засобу працівником поліції була незаконною, а тому всі подальші здобуті докази можна вважати неналежними і недопустимими.

Апелянт звертає увагу на те, що огляд на визначення стану сп`яніння було проведено приладом Драгер Алкотест 6810 відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, а тому його показники не можуть вважатися допустимим доказом.

ОСОБА_1 зазначає, що працівники поліції завчасно підготували показання свідків, складені у вигляді рукописної інформації на завчасно підготовленому бланку, які не можуть бути використані у якості доведення його вини.

Окрім того, апелянт стверджує, що не керував транспортним засобом, а перед зупинкою транспортного засобу ним керував ОСОБА_2 , а він перебував в той час на пасажирському місці. Вказує, що коли працівники поліції зупинили транспортний засіб, то він пересів на місце водія транспортного засобу. Вказує, що вищевказані обставини можуть підтвердити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Отже, він фактично не керував транспортним засобом та не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Окуневича М.В., які підтримали вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Окуневича М.В. щодо невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення та інші.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному, та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП

Так, зі змісту доводів апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вбачається, що останній 02 червня 2021 року о 01 год. 28 хв. в м. Рогатині по вул. Галицькій, 109 транспортним засобом марки ЗАЗ 11022 номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння не керував, а тому не може бути суб`єктом правопорушення.

Зі змісту пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що він заперечує факт керування транспортним засобом. Вказує, що 02 червня 2021 року він купив транспортний засіб марки ЗАЗ 11022 номерний знак НОМЕР_1 , після чого разом із друзями вирішив відсвяткувати цю подію та вживав спиртні напої. Однак, після вживання спиртних напоїв транспортним засобом не керував, а попросив зробити це свого друга ОСОБА_2 , який не вживав алкогольні напої. Однак, в той час, коли ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом рухався в м. Рогатині по вул. Галицькій, його зупинили працівники поліції. Оскільки, ОСОБА_2 не мав прав на керування транспортним засобом, то вони помінялись місцями і він на ходу пересів на місце водія та зупинив транспортний засіб натиснув на гальма. Вказує, що він дійсно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу за присутності двох свідків, оскільки це вимагали від нього працівники поліції.

Вищевказані доводи ОСОБА_1 вже перевірялись в суді першої інстанції, який прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вони не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Зокрема, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 надав суду першої інстанції аналогічні пояснення, визнавав, що дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння та стверджував, що не керував транспортним засобом і на ходу пересів на місце водія, помінявшись місцями зі своїм другом, який керував транспортним засобом в той час коли транспортний засіб зупинили працівники поліції.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він підтверджується об`єктивними доказами, які узгоджені між собою та поза розумним сумнівом підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 499711 від 02 червня 2021 року, ОСОБА_1 02 червня 2021 року о 01 год. 28 хв. в м. Рогатині по вул. Галицькій, 109, керував транспортним засобом марки ЗАЗ 11022 номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Алкотест 6810 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №9375 від 02.06.2021 року, результат огляду становить 1.97 % проміле, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП ВП №4 м. Рогатин старшим лейтенантом поліції Оленчин В.Д.., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.

ОСОБА_1 було роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Рогатинському районному суді.

В протоколі зазначені свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , їх анкетні дані, правильність яких засвідчена їх власноручними підписами.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано матеріали справи.

Працівниками поліції Наконечному Р.В. не видався тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, посвідчення водія у останнього також не було вилучено.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначено, що особа від дачі пояснень відмовився.

В протоколі про адміністративне правопорушення міститься відмітка працівника поліції про те, що особа, яка притягається до відповідальності, відмовилась від підписання протоколу.

Відповідно до виписаних у ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Європейський суд неодноразово вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника та інші.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.9А Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд вважає, що обвинувачення висунуте ОСОБА_1 є конкретним, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні вимог ст.2.9А Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом спростовуються доказами у справі та долученими відеозаписами з відео реєстратора службового автомобіля поліції та нагрудних камер працівників поліції, які є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні.

Із вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погодився на вимогу співробітників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, одночасно вказував, що алкогольні напої вживав. Відеозапис чітко і однозначно підтверджує те, що ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факт керування ним автомобілем, не висловлював з цього приводу жодних міркувань та заяв, просив відносно нього не складати жодні протоколи про адміністративні правопорушення, так як вже притягувався до адміністративної відповідальності? а також погоджувався з тим, що зробив неправильно сівши за кермо в нетверезому стані, оскільки із друзями святкував придбання автомобіля.

Зі вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом під час розгляду справи, вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування із працівниками поліції не заперечував факт керування транспортним засобом, неодноразово просив не складати відносно нього жодних документів, визнавав факт керування транспортним засобом без посвідчення водія та без обов`язкового страхового поліса на автомобіль, добровільно пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер в присутності свідків, результат якого становив 1.97 % проміле, та наголошував на тому, що хоче уникнути неприємних наслідків для себе у випадку складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушень чи постанов у справі.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку ОСОБА_1 при проходженні ним огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 . Відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення апелянта до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 розумів, що проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння саме як водій транспортного засобу у зв`язку з тим, що поліцейський підозрює його в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом і вказував, що випив з друзями святкуючи придбання автомобіля, та неодноразово наголошував на тому, що більше ним не повториться вчинення ним даного проступку, не буде керувати транспортним засобом, та залишить його до завтра.

Зі змісту відеозапису вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 було надано сертифікат на прилад Драгер Алкотест 6810 для ознайомлення та повідомлено про відповідність та законність застосування даного приладу для визначення його стану. ОСОБА_1 пройшовши огляд на стан сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу, повністю погодився із отриманим позитивним результатом 1.97 % та визнавав, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що на відеозаписі зафіксовано відповідь ОСОБА_1 на запитання чи останній погоджується із результатом огляду і чи бажає проїхати до медичного закладу, ОСОБА_1 ствердно відповів, що згідний із результатом огляду і не бажає їхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, що і послужило правовою підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 працівником поліції було повідомлено, що за результатами огляду він перебував в стані алкогольного сп`яніння, і результат огляду 1.97 % проміле значно перевищує допустиму норму алкоголю в крові.

Суд першої інстанції перевіряв доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та на підставі досліджених обставин справи прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника було допитано свідка ОСОБА_4 , який показав, що протягом тривалого часу перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_1 02 червня 2021 року у зв`язку з тим, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, він керував транспортним засобом марки ЗАЗ 11022 номерний знак НОМЕР_1 , який останній купив напередодні. Коли їх зупинили працівники поліції саме він перебував за кермом транспортного засобу. Однак , у зв`язку з тим, що він не хотів проблем, бо транспортний засіб йому не належав, він помінявся місцями із ОСОБА_1 , який пересів з пасажирського місця на місце водія після зупинки транспортного засобу. Вказує, що він не повідомляв працівникам поліції, що керував транспортним засобом. Разом з тим, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейських, однак він не пам`ятає результату такого огляду. Підтверджує, що підпис в протоколі про адміністративне правопорушення та Акті огляду належить йому, а в долучених до справи письмових поясненнях належить іншій особі.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що вищевказані показання свідка в частині того, що саме він керував транспортним засобом під час його зупинки працівниками поліції, не відповідають дійсності, оскільки носять суперечливий, непослідовний характер та повністю спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

Зокрема, зі змісту відеозапису з відео реєстратора, який долучено до матеріалів справи вбачається, що за кермом транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 , оскільки саме він вийшов з місця водія відразу після зупинки транспортного засобу та не заперечував, що саме він керував транспортним засобом та як водій транспортного засобу пройшов відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Суд також звертає увагу на те, що під керуванням транспортним засобом необхідно розуміти умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.(ВС/ККС № 751/11193/16 від 20.06.2019).

Разом з тим, зі змісту доводів ОСОБА_1 вбачається, що він пересів на місце водія під час руху транспортного засобу та фактично взяв керування транспортним засобом на себе і зупинив транспортний засіб, натиснувши на гальма.

Судом при ухваленні рішення суду взято до уваги, що у відповідності до копії постанови від 02 червня 2021 року на ОСОБА_1 накладено адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за порушення ним ч. 2 ст. 126 КУпАП, правопорушником не оскаржено та не скасовано, яка підтверджує факт керування ним транспортним засобом

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується із діями працівників поліції, оскільки вважає, що останні порушили встановлений законом порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння і оформлення працівником поліції адміністративних матеріалів не відповідають чіткій послідовності. Вважає, що зібрані з порушенням норм законодавства докази не доводять його вини у вчиненні правопорушення та вважає, що зупинка транспортного засобу працівниками поліції була незаконною, а тому всі здобуті докази можна вважати неналежними та недопустимими доказами у справі.

Перевіряючи вищевказані доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Разом з тим, зі змісту матеріалів справи та відеозаписів долучених до матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 було те, що він керував транспортним засобом без належного освітлення номерного знаку автомобіля, передбаченого ПДР України, а в ході перевірки документів на право керування транспортним засобом було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без посвідчення водія та страхового поліса на автомобіль.

Зі змісту відеозапису з відеореєстраторів з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи вбачається, що поліцейським було вказано причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , з чим останній погодився та не заперечував щодо несправності автомобіля.

Зокрема, до матеріалів справи долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №970563 від 02.06.2021 року (а.с.11), у відповідності до якої на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу за порушення вимог ст. 126 ч.2 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом без посвідчення водія.

Зі змісту відеозапису з відеореєстраторів працівників поліції, які долучені до матеріалів справи вбачається, що на транспортному засобі марки ЗАЗ 11022 номерний знак НОМЕР_2 дійсно не були належним чином освітлені номерні знаки автомобіля у відповідності до вимог ПДР України.

Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Так, до матеріалів справи додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6), у відповідності до якого 02.06.2021 року о 01 год. 43 хв. було проведено огляд водія ОСОБА_1 у результаті із виявленими у нього ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Огляду на стан сп`яніння був проведений за допомогою приладу Алкотест Драгер , результат був позитивний 1.97 % проміле. В акті огляду зазначені свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із зазначенням їх місця проживання та їх власноручними підписами. В акті огляду зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису.

Разом з тим, процесуальна поведінка ОСОБА_1 після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визнання ним факту вживання алкогольних напоїв та перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, свідчить про те, що він не заперечував факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та погоджувався із позитивним результатом проведеного огляду.

Зокрема, відповідно до відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, який долучено до матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено порядок та правильність проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння, після чого останній сказав що все знає, продув прилад Драгер, результат якого показав 1.97% проміле, після чого ОСОБА_1 було ознайомлено із результатом огляду 1.97 % в присутності свідків. Після ознайомлення ОСОБА_1 із результатом проходження огляду 1.97 % проміле, останньому було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння в медичному закладу, на що ОСОБА_1 відмовився та повідомив, що з усім згідний, знає що прилад покаже позитивний результат та не бажає їхати до медичного закладу

ОСОБА_1 не висловлював зауважень на дії працівників поліції чи щодо неправомірності проходження огляду за допомогою приладу Драгер на визначення стану алкогольного сп`яніння, натомість на відеозаписі зафіксовано про повідомлення ОСОБА_1 результат огляду, з яким останній погодився.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять роздруківку приладу Drager Alcotest 6810 (а.с.3) тест №9375, яку ОСОБА_1 власноручно підписав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що додана до матеріалів справи роздруківка приладу Drager Alcotest 6810 (а.с.3) тест №9375 не містить чітких інформативних даних отриманих в результаті проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння, однак вина ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного правопорушення доводиться іншими доданими до матеріалів справи доказами.

В матеріалах справи наявне свідоцтво про перевірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7110 чинне до 07.10.2021 року про відповідність вимогам закону приладу Газоаналізатора Алкотест 6810 ARСЕ-0197 (а.с.9), що спростовує доводи апелянта про відсутність відповідного свідоцтва щодо приладу Драгер за допомогою якого було здійснено огляд водія ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння.

До матеріалів справи долучено направлення на огляд ОСОБА_1 водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНМП «Рогатинська ЦРЛ» від 02.06.2021 року (а.с.7). в направленні зазначено, що у водія було виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. В направленні зазначено, що огляд у медичному закладі не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_5 , а тому огляд в медичному закладі не проводився.

Згідно рапорту поліцейського СРПП ВП №4 м. Рогатин Івано-Франківського РП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції В.Оленчин (а.с.8), 02.06.2021 року о 01 год. 28 хв. в м. Рогатин по вул.. Чорновола було виявлено та зупинено транспортний засіб «ЗАЗ 11022» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за несправність габаритних ліхтарів у темну пору доби, а також при перевірці документів було встановлено відсутність посвідчення водія відповідної категорії у водія, за що відносно водія було винесено постанову по справі серії БАБ №970563 за порушення вимог ч.2 ст.126 КУпАП. Під час спілкування із водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невиразна мова, тремтіння пальців рук. Водієві було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810 в присутності двох свідків, на що останній погодився, результат огляну становив 1.97 % проміле. від проходження огляду в найближчому медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків. На водія ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує т.в.о. начальника ВП №4 м. Рогатин Івано-Франківського РП ГУНП в Івано-Франківській області про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовного дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.4-5), з яких вбачається, що вони 02.06.2021 року в м. Рогатин по вул. Галицька були запрошені працівниками бути присутніми в якості свідків і в їхній присутності водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат огляду показав 1.97 % проміле, про що свідки засвідчили власноручними підписами. В поясненнях свідків зазначено, що вони були присутніми в якості свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на показання вищевказаних свідків, оскільки в порушення принципу безпосередності дослідження доказів останні не допитувались у судовому засіданні .

Разом з тим, вищевказані письмові пояснення свідків в частині обставини проведення огляду на стан сп`яніння 5не є достатньо вагомими і не мають вирішального значення щодо висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписом, яким зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому закон передбачає необхідну присутність двох свідків у тому випадку, якщо не можливо застосувати технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку, суд дійшов до правильного висновку, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки добровільно пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого становив 1.97 % проміле, погодився із вказаним результатом, та відмовився від проходження огляду у медичному закладі, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Викладене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності до вимог закону; роздруківки результату приладу Драгер, актом огляду, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції та відеозапису з відео реєстратора машини патрульної поліції. Крім того, ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував, що добровільно пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер та відмовився від проходження огляду в медичному закладі, оскільки був згідний із результатом огляду.

Апеляційний суд вважає безпідставним посилання на те, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проходження водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

В результаті перевірки вищевказаних доводів не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер проведено поліцейським в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився огляд.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого закону водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу або не погоджується з отриманим результатом.

У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом. Однак, до цих причин можливо також віднести сумніви водія в тому, що прилад за допомогою, якого було проведено огляд не має сертифікату та свідоцтва про реєстрацію і не дозволяє отримати об`єктивний результат щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що апелянтом не надані докази, які свідчать про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений за допомогою приладу Алкотест Драгер 6810 не відповідав вимогам ст.266 КУпАП.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що газоаналізатор Драгер Алкотест 6810 відсутній у переліку відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів.

Пунктами першим та третім розділу ІІ відповідної Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. №43 зазначеного переліку це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Таким чином, газоаналізатори Drager Alcotest, внесені до Держреєстру засобів вимірювальної техніки України з необмеженим строком дії свідоцтва.

Газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_6 на стан сп`яніння, дозволений МОЗ, має свідоцтво про державну реєстрацію, є спеціальним технічним засобом, який пройшов відповідне калібрування та на законних підставах був застосований працівниками поліції.

Так, прилад газоаналізатор Драгер 6810, за допомого якого було здійснено тестування ОСОБА_1 є приладом Alkotest 6810, виробником якого є Dreger Safety AG& Co. KGaA Germany, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки чинне до 07.10.2021 року (а.с.9), передбаченого для проведення відповідної процедури на визначення стану спяніння, в зв`язку з чим, апеляційний суд вважає що висновок тестування, проведений за допомогою даного приладу є належним і законним доказом та обґрунтованим підтвердженням вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення було складено на законних підставах.

Апеляційний суд вважає доведеним те, що 02 червня 2021 року о 01 год. 28 хв. в м. Рогатині по вул. Галицькій, 109 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ЗАЗ 11022 номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9.а) Правил дорожнього руху, оглядна стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу "Alcotest №6810", відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Такими чином, перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу порушника та обставини, вчиненого адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 в мінімальних межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв