ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1191/21 Справа № 208/3745/21 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Фесюк Юрія Олександровича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого,,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, згідно протоколу серії ДПР18 № 477523 від 30 квітня 2021 року, гр. ОСОБА_1 , 30.04.2021 року о 22 год. 20 хв., в м. Кам`янське по вул. Пестеля,76 керував транспортним засобом, автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 з ознакам алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота , почервоніння очей, почервоніння, тобто зміна забарвлення шкіри обличчя від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу алкотостер «Драгер» №0606, та від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ДПР18 № 477524 від 30 квітня 2021 року гр. ОСОБА_1 , 30.04.2021 року о 22 год. 20 хв., в м. Кам`янське по вул. Пестеля,76, керував транспортним засобом, автомобілем ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами на підставі постанови від 29 березня 2019 року № 53318341, 34621532.

Тим самим ОСОБА_1 , порушив правила дорожнього руху, та скоїв правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно зі ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду захисник Фесюк Ю.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності.

Вказує, що працівники поліції, своїми протиправними діями фактично змусили ОСОБА_1 сісти за кермо автомобіля та перемістити його на два метри у двір домоволодіння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Фесюк Ю.О. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали провадження та доводи апелянта, вважаю, що апеляційні вимоги є необґрунтовані і в задоволенні поданої скарги необхідно відмовити.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП при обставинах, що наведені в постанові суду, повністю підтверджується дослідженими доказами.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки в поданій апеляційній скарзі не оспорюється факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, в цій постанові не наводяться докази на підтвердження вказаних обставин.

Що стосується тверджень апелянта про те, що його довіритель діяв в стані крайньої необхідності, то вони є необґрунтовані.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто, для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

В матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності. Так, відсутні дані про те, що була загроза життю чи здоров`ю комусь з осіб, і він з метою запобігти тяжким наслідкам, будучи в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо автомобіля і доставляв цю людину в лікарню.

Також з відеозапису, наявному в матеріалах провадження, працівники поліції попереджували ОСОБА_1 про наслідки, які можуть наступити через те, що він сяде за кермо, однак останній на це уваги не звернув.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив грубі порушення Правил дорожнього руху України та його дії не були викликані крайньою необхідністю.

А тому оскаржувана постанова суду є законною і обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Фесюк Юрія Олександровича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун