Справа № 758/7924/21
3/758/5135/21 Категорія 146
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Головчак М. М., розглянувши справу, що надійшла із Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124, 122-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

квітня 2021 року о 17 год. 20 хв. В Києві по вул. Набережно-Хрещатицька, 25, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, не дотримався безпечного інтервалу до автомобіля марки «Мазда» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався ліворуч від нього, під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого відбулось зіткнення, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того, відповідно до протоколу серії ААБ№ 214315 від 24 травня 2021 року, вбачається, що 30 квітня 2021 року, ОСОБА_1 будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатицька, 25, місце події залишив.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1, 10.1, 2.10 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124, 122-4 КУпАП як порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину за фактом ДТП визнав у повному обсязі, та пояснив, що під час проїзду біля машини потерпілого він навіть не побачив та не відчув, що відбулось "притирання", а тому поїхав далі. Вже після того, як до нього приїхали співробітники поліції він дізнався, що трапилось ДТП, та виявлось, що на його машині та потерпілого є невеликі подряпини. Зазначив, що якби дійсно він відчув момент зіткнення, то залишився на місці ДТП.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є доведеною з огляду на наступне.

Стаття 124 КУпАП визначає, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року .

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме протоколом серії ААБ № 214316 від 24.05.2021 року, додатком до протоколу - схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.04.2021 року, , письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, відеозаписом з відеореєстратора, поясненнями ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Однак, дослідивши матеріали справи за ст. 122-4 КУпАП та заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правоопрушення, з огляду на наступне.

Стаття 9 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.ст.10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 122-4 КУпАП визначено, щозалишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Пунктом 2.10 (а) ПДР України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Таке правопорушення може бути вчинено лише умисно.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , останній вказав, що не відчув, коли автомобіль під його керуванням пошкодив транспортний засіб потерпілого.

Водночас посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності умислу, направленого на невиконання водієм вимог 2.10 (а) ПДР України не зібрала.

Таким чином, суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи умисного невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.10 (а) ПДР України, що виключає винуватість особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Як визначає ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, суд накладає стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії, у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення також підлягає судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

На підставі ст. 124 КУпАП, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя М. М. Головчак