Справа № 265/4041/21
Провадження № 3/265/1591/21
П О С Т А Н О В А

20 липня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Щербіна Артем Валентинович, у присутності секретаря судового засідання Головченко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2021 року на адресу суду з Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №685437 від 09.04.2021 вбачається, що 09.04.2021 року, о 16.11 год., Будучи на своєму робочому місці ОСОБА_1 , будучи посадовою особою ФОП ОСОБА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , допустив порушення правил карантину, а саме в магазині відсутній контейнер (урна) для централізованої утилізації засобів індивідуального захисту, чим порушив пп.4 п.12 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП. Від пояснень відмовився.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з справ людини від 11 квітня 2011 року у справі «Жук проти України» вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їх вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їх право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.

Таким чином, виходячи з того, що ОСОБА_1 був повідомлений про місце і час розгляду справи, та не подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1 до ст.44-3 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

В той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ №685437 від 09.04.2021 зазначена подія, яка не є порушенням відповідно до актів законодавства (відсутній контейнер (урна) для централізованої утилізації засобів індивідуального захисту, та зроблено посилання на положення нормативного акту, які не встановлює правила та/або норми, порушення яких є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

По-перше, постанова Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (у редакції на час складання протоколу), не містила пп.4 п.12.

По-друге, пп.12 п.3 постанова Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020, встановлював заборону щодо діяльності суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів та у яких саме не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни), а не відсутній контейнер (урна) для централізованої утилізації засобів індивідуального захисту.

При цьому, положення КУпАП не дозволяють судді самостійно змінювати опис правопорушення, яке ставиться особі у провину та виправляти помилки, які були допущені особою при складанні протоколу.

Крім того, під час розгляду вказаної справи, суддя вважає за необхідне, врахувати «критерії Енгеля», які були сформовані Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів», та класифікувати адміністративне правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП, як кримінальне за тяжкістю стягнення, оскільки у разі визнання останнього винним, на нього може бути накладено штрафу - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, ч.2 ст.53 КК України передбачає, що розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, якщо за його вчинення передбачене основне покарання, зокрема у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, якщо за його вчинення передбачене основне покарання, зокрема у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, класифікація адміністративного правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_1 за «критеріями Енгеля» як адміністративного, зобов`язує суддю при розгляді справи дотримуватися гарантій, передбачених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Проте, до протоколу про адміністративне правопорушення, не було додано будь яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення, передбаченого пп.12 п.3 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020. До протоколу, було додано лише копію свідоцтва про реєстраціє ФОП, копію ліцензії та рапорт особи, яка склала протокол.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відсутність належних та допустимих доказів по справі, позбавляються суддю можливості перевірити правильність встановлення як суб`єктивних так і об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Таким чином, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши у сукупності надані докази, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, оскільки останньому у провину поставлено подія, яка не є порушенням актів законодавства та зроблено посилання на положення нормативного акту, які не встановлюють правил та/або норм, порушення яких є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Окрім цього, судді не надано належних та допустимих доказів того, що подія, яка зафіксована у протоколі, незважаючи на те, що не вважається порушенням карантинних правил, все одно мала місце у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно зі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 7, 44-3 ч.1, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити.

2. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

3. Ця постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна