14.07.2021 Єдиний унікальний номер 205/5378/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 липня 2021 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділення поліції №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка мешкає у АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 717172, складеному 09 червня 2021 року, громадянка ОСОБА_1 , не виконала своїх батьківських обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , 2007 року народження, який 07.06.2021 року о 09 год 00 хв залишив самовільно місце мешкання за адресою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала в повному обсязі та пояснила, що вона належним чином виконує батьківські обов`язки по вихованню свого сина та 07.06.2021 року відпустила свого сина ОСОБА_2 до друга, але її син пішов гуляти в інше місце, не повідомивши її про це.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

При цьому, свідки вчинення адміністративного правопорушення відсутні, будь-яких інших доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 належним чином займається вихованням неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як встановлено судом і слідує з показів ОСОБА_1 остання відпустила свого сина ОСОБА_2 до друга, але її син пішов гуляти в інше місце, не повідомивши її про це, а тому ОСОБА_1 була позбавлена можливості вплинути на ситуацію, передбачити настання таких наслідків або зреагувати на них належним чином.

Виходячи з цього, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на вчинення вказаного правопорушення, враховуючи при цьому, що дитина перебувала без нагляду протягом невеликого проміжку часу і це не призвело до завдання шкоди її життю чи здоров"ю або настання інших суспільно-небезпечних наслідків.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 184, 247, 277, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Апеляційна скарга, подаються до відповідного апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя М.М. Таус