ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5692/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 29 червня 2021 року надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29 травня 2021 року Серії ААБ за № 208201.

З вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 29 травня 2021 року о 08 год. 37 хв. у м. Києві на вул. Харківське шосе, 19Б, керував транспортним засобом марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольно-наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку, що зафіксовано на бодікамеру поліцейського АА00907.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, та його адвоката (які просили суд про закриття справи за відсутності складу правопорушення), дійшла таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений Інструкцією, затвердженою спільним Наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція).

Згідно з п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 6, 7 Розділу І Інструкції вказує, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно з положеннями п. 8, 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський складає направлення встановленої форми та забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Аналогічні правила, що визначають порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, також закріплені в ст. 266 КУпАП.

Натомість, такого порядку працівниками поліції, які здійснили зупинку ОСОБА_1 та встановили ознаки перебування, на їх думку, останнього у стані алкогольно-наркотичного сп`яніння, дотримано не було.

При цьому з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», який йому працівники поліції надати не змогли.

Окрім цього, згідно з долученого до протоколу про адміністративне правопорушення від 29 травня 2021 року серії ААБ за № 208201 відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що запис не є безперервним та наданий суду відрізками.

При цьому чи проводив поліцейський огляд ОСОБА_1 на встановлення будь-яких ознак алкогольного й водночас наркотичного сп`яніння, з цього відеозапису не вбачається, як і не вбачається очевидна наявність таких ознак.

Інших доказів, які б підтверджували порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно з положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Принцип презумпції невинуватості підлягає застосуванню й в справах про адміністративні правопорушення, саме всі сумніви щодо події порушення та винності особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова КАС ВС від 08 липня 2020 року, справа № 463/1352/16-а).

З огляду на зазначений конституційний припис, а також зважаючи, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена достатніми та безсумнівними доказами, а тому провадження по справі стосовно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, ст.ст. 260, 265-1 та 266 КУпАП (глава 20 Заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення) передбачено імперативний обов`язок співробітників поліції тимчасово вилучати посвідчення водія, оскільки ст. 130 КУпАП передбачає накладення стягнення у вигляді позбавлення права керуванням транспортним засобом, та відстороняти від керування транспортними засобами осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з наступним оглядом особи на стан сп`яніння.

Поряд з цим, за вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП встановлення поліцейським ознак сп`яніння в особи, що керує транспортним засобом є правовою підставою для огляду на стан сп`яніння та/або направлення такої особи для огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Тобто, з системного аналізу ст.ст. 260, 265-1 та 266 КУпАП слідує, що в разі складання відповідного адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП стосовно певного водія, відносно останнього повинні одночасно бути застосовані наступні заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення: вилучення посвідчення водія; відсторонення від керування транспортними засобом; огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до перерахованих вимог, працівниками поліції не здійснено всіх необхідних дій для встановлення, з`ясування та фіксування обставин адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак протокол про адміністративне правопорушення складено з численними порушеннями вимог КУпАП, тому не може бути визнаний належним доказам у цій справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У п. 51 рішення у справі «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року ЄСПЛ вказав, що формулювання обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою конкретного правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру.

Окрім цього, відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Відомостей про відсторонення ОСОБА_1 , незважаючи на зазначення у протоколі про його подвійний стан сп`яніння, від керування автомобілем і, відповідно, надання керування транспортним засобом іншій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Із вказаного випливає, що після складення протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, і в подальшому продовжувала керувати транспортним засобом, що і було підтверджено у судовову засіданні.

Отже, інформація, яка міститься у протоколі про адміністративне правопорушення від 29 травня 2021 року серії ААБ за № 208201 стосовно ОСОБА_1 є недостовірною, а тому недопустимим доказом, а тому у суду виникають сумніви щодо наявності вини у діях ОСОБА_1 та кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 8, 247, 251, 280, 284 КУпАП, суддя

ухвалила:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на її оскарження.

Суддя М. С. Бондаренко