Справа № 305/896/21
Провадження № 3/309/929/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2021 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Піцур Я.Я., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Холмогорової Л.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , водія-інкасатора «Ощадбанк»,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол ДПР18№088499 від 30.04.2021 року про те, що 30 квітня 2021 року близько 13 години 40 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Форд Транзит ВІДІ», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Рахів по вул. Красне Плесо не врахував безпечної швидкості, погодних умов, в результаті чого з`їхав у кювет, внаслідок чого автомобіль отримав механічні ушкодження. Цим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В запереченні на протокол ОСОБА_1 просить провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування посилається на те, що службовий автомобіль мав технічні несправності, які і призвели до ДТП. Він повідомляв керівництво установи про такі несправності, яке самоусунолося від його сервісного обслуговування. Окрім того працівники поліції, які оформляли ДТП, діяли непрофесійно та допустили ряд грубих помилок. Також стверджує, що письмові пояснення він не підписував, оскільки відразу після ДТП його було доставлено у лікарню для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже його вина не доведена поза розумним сумнівом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, підтримав надане заперечення та просив провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який працює інкасатором у АТ «Ощадбанк», пояснив, що він був у складі групи де водієм є ОСОБА_1 . Їхали по маршруту м.Хуст- м.Рахів. При в`їзді в м.Рахів їх занесло на повороті і авто перевернулося. При цьому ствердив, що під час поїздки було чути вібрацію в авто на поворотах і періодично мигав якийсь індикатор про несправність авто. Водій діяв по Інструкції після ДТП. Також водій ОСОБА_1 говорив , що повідомляв керівництво про проблеми з автомобілем.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який працює інкасатором у АТ «Ощадбанк», суду повідомив, що вони у складі групи їхали у м.Рахів, де на повороті дороги їх занесло. Сам автомобіль був несправний оскільки відчувалася вібрація на поворотах і на панелі висвічувався якийсь індикатор. ОСОБА_1 повідомляв керівництво про несправності автомобіля. Також пояснив, що свої письмові пояснення він власноручно не писав і не читав їх, а лише поставив свій підпис де йому показали.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , який працює інкасатором-водієм у АТ «Ощадбанк», суду пояснив, що він також іноді їздив на автомобілі, який попав у ДТП. Під час їзди на ньому відчувалася вібрація на поворотах. Керівництву було відомо про цю проблему, однак вона не вирішувалася. Ствердив, що в установі немає механіка, який би відповідач за технічний стан службових автомобілів.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , який працює інкасатором-водієм у АТ «Ощадбанк», суду пояснив, що він також періодично їздив на автомобілі, який попав у ДТП. Під час їзди відчувалася вібрація на поворотах, та світили індикатори ABS і автомобіль потребував термінового сервісного обслуговування.

Захисником ОСОБА_6 також було подано клопотання про призначення у справі судової експертизи технічного стану автомобіля та виклик для надання пояснень у судовому засіданні працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, однак в процесі розгляду справи вона відмовилася від поданих клопотань.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає порушення учасниками дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно вимог ст.245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положенням ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно дост. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст.251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: у т.ч. місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

У той же час, підставами застосування норми закону є скоєння діяння, фактичні обставини якого й зумовлюють її вибір. Коли фактичні обставини діяння й норма права, яка передбачає відповідальність за його скоєння, встановлені правильно, однак неправильно обрана форма закону -застосована не та частина статті закону, чи редакція статті, яка не була чинною на момент порушення, або ж не давала підстав для застосуванняїї зворотної дії в часі, указівка на сам закон,то таке застосування закону про відповідальність є незаконним.

Адже, юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

Уточнювати, відредактовувати протокол з цього питання Суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі«Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення,усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже під час провадження у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи.

Тим самим, такий недолік автоматично незалежно від доданих до справи матеріалів тягне за собою закриття провадження в останній на підставі п. 1)ст. 247 КУпАП.

Проаналізувавши, у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібранні Рахівським РВП ГУНП в Закарпатській області, суддя установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 124 КУпАПне є дійсною та доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.

Так, у судовому засіданні захисником Холмогоровою Л.В. надано примірник протоколу про адміністративне правопорушення, що був вручений ОСОБА_1 , який за своїм змістом відрізняється від долученого до матеріалів справи протоколуДПР18 №088499 від 30.04.2021. А саме в протоколі врученому ОСОБА_1 в графі «суть адміністративного правопорушення» відсутній запис «внаслідок чого автомобіль отримав механічні ушкодження». З чого можна зробити висновок, що після підписання ОСОБА_1 протоколу та отримання ним свого примірника, посадовою особою поліції здійснено такий допис. Зазначене узгоджується також із постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 21.05.2021 року, якою даний протокол про адміністративне правопорушення було повернуто для належного оформлення у зв`язку з наявністю вказаних вище недоліків. Такі дії посадової особи поліції, щодо здійснення допису у протоколі про адміністративне правопорушення, є неприпустимими та здійснені з грубим порушенням п.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, відповідно до якого не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. А отже в такому випадку суд бере до уваги зміст протоколу, врученого ОСОБА_1 , без врахування дописів вчинених після його підписання. Суд констатує, що зміст такого протоколу є неконкретизованим та нечітким, позаяк у ньому відсутні відомості, які дозволяють повністю встановити об`єктивну сторону правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Неконкретність формулювання суті адміністративного правопорушення позбавляє ОСОБА_1 права здійснювати предметний захист та порушує його процесуальні права.

Окрім того суд погоджується з твердженням ОСОБА_1 про неналежне оформлення схеми місця ДТП.

Так, згідно п.4 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти:1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП;2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів;3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів;4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям;5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту;6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів;7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами;8) ширина тротуарів, узбіччя;9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття;10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття;11) розташування дорожньої розмітки;12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху;13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються:1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу;2) номерний знак транспортного засобу;3) власник (співвласник) транспортного засобу;4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою;5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП;6) вид пригоди;7) кількість учасників ДТП;8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306;9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення);10) тип транспортного засобу.Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Всупереч зазначеному в долученій до протоколу схемі місця ДТП не відображено: сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів, напрямок руху транспортного засобу, координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів. Також на схемі місця ДТП та на звороті зазначено прізвище учасника ДТП як «Ондраш», а в графі «Порушення пункту ПДР» зазначено 2.9 б, хоча в протоколі вказано п.12.1. Вказані недоліки та неузгодженості схеми місця ДТП роблять її неналежним доказом і така схема місця ДТП не може бути використана як доказ вини ОСОБА_1 у порушенні ПДР.

Щодо письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , то такий будучи допитаний у судовому засіданні у якості свідка з попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази ствердив, що свої письмові пояснення він власноручно не писав і не читав їх, а лише поставив свій підпис де йому показали. Вказане ставить під сумнів такі письмові пояснення.

Зазначені недоліки оформлення протоколу тягнуть за собою закриття провадження в останній на підставі п. 1)ст. 247 КУпАП

Окрім того, слід зазначити наступне.

Так, сам ОСОБА_1 і допитані в судовому засіданні свідки, які працюють інкасаторами та водіями у АТ «Ощадбанк», та здійснювали поїздки на автомобілі марки «Форд Транзит ВІДІ», державний номерний знак НОМЕР_1 , ствердили, що автомобіль мав технічні несправності, які проявлялися у виді вібрації на поворотах та відображалися на панелі автомобіля (мигали індикатори зокрема ABS). Як вбачається ДТП сталася саме під час здійснення водієм маневру повороту. Однак при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не враховувався технічний стан транспортного засобу, та чи могли його неполадки бути причиною ДТП.

За встановлених обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведена згідно критерію «поза розумним сумнівом».

За таких обставин суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому відповідно до змісту ст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, - закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.