Єдиний унікальний номер 490/1416/21
Номер провадження 3/725/2836/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2021 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Нестеренко Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Туреччина, турка, громадянина Туреччини, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 14.02.2021 року о 04 год. 30 хв., в м. Миколаєві по вул. Московська, 33, керував транспортним засобом марки «AUDI A8», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9А ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату розгляду справи через свого представника.

До початку судового засідання представник Бошелюк Ю.М. подала клопотання про закриття провадження у справі, у якому зазначила, що про відсутність у діях її підзахисного вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки працівниками поліції підчас складання протоколу порушено інструкції про порядок освідчення осіб, які керуються транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а саме працівниками поліції не складено направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не було забезпечено перекладача так як він є іноземцем та не розуміє українську мову, як наслідок ОСОБА_1 не міг розуміти зміст протоколу, на відео наявному в матеріалах справи не зафіксовано факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, окрім цього також зазначила, що з моменту вчинення правопорушення сплинули строки притягнення до адміністративної відповідальності та накладення стягнення передбачені ст. 38 КУпАП України( в редакції, що діяла на момент складання протоколу). Вказує, що із прийняттям 16.02.2021 року ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», який набрав законної сили 17.03.2021 року внесено зміни до ст.38 КУпАП та збільшено строк накладення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП до одного року. Вважає, що стаття 38 КУпАП у редакції Закону від 16.02.2021 року є такою, що погіршує становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, а отже зворотної дії в часі немає. У зв`язку із вищевикладеним просила суд про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 підтримала обставини викладені у клопотанні, просили про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 130 КУпАП(в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення) адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України (далі - Інструкція), Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Ст. 266 КУпАП (яка діяла на момент складання протоколу) визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

П. 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Щодо доводів представника щодо не зафіксованого факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та порушенняінструкції про порядок освідчення осіб, які керуються транспортними засобами на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння слід зазначити наступне.

З матеріалів справи (відео) вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що спростовує доводи представника позивача. Окрім цього із вказаного відео вбачається, що ОСОБА_1 сам виявив бажання проходити огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, про що заявив «російською» мовою, оскільки працівники поліції спілкувались з ним на російській мові, що також спростовує доводи представника про незрозумілість змісту протоколу та не забезпечення її підзахисному перекладача.

Щодо клопотання представника про закінчення строків накладення адміністративного стягнення слід зазначити наступне.

Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП України запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», Закон України N 1231-IX від 16.02.2021 року набрав чинності 17.03.2021 року.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Наведене узгоджується з висновками Конституційного Суду України так в рішенні N l-рн/99 від 09.02.99 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів. Конституційний суд зазначив, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

В рішенні Конституційного Суду України від 19.04.2000 року N 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі зазначено, що суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи.

Також в рішенні від 02.07.2002 року N ІЗ-рп/2002 Конституційний Суд України вказав, що суть положення статті 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності, і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності.

Відповідно до ст. 151-2 Конституції України, рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 7).

Заборона зворотної дії в часі, в інтерпретації ЄСПД, положень, що погіршують становище особи, яка підлягає (чи може підлягати) кримінальній відповідальності. Це стосується як визначення діянь, які є кримінальне караними, так і покарання (рішення у справі М v. Germany від 17.12.2009).

Європейський суд з прав людини у справах "Енгель та інші проти Нідерландів" ("Engel and Others v. the. Netherlands", 08.06.76 року, N N 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), "Озтюрк проти Німеччини" ("Ozturk v. Germany", 21.02.84 року, N 8544/79), "Лутц проти Німеччини" ("Lutz v. Germany", 25.08.87 року, N 9912/82), тлумачить поняття "кримінальний" автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

При цьому, вважаю за необхідне зазначити, що 17.03.2021 року набрав чинності Закон України № 1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», котрим внесено зміни до чинного КУпАП, зокрема збільшено відповідальність у санкції, з-поміж іншого й за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та збільшено строк накладення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП до одного року.

Приписами ст. 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП (зі змінами)адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Відтак, внесені згаданим вище законом зміни до чинного КУпАП не пом`якшують та не скасовують, а, навпаки, посилюють відповідальність особи, саме при накладенні адміністративного стягнення. А тому вирішення питання про накладення відповідного адміністративного стягнення необхідно здійснювати в редакції КУпАП, чинній на час вчинення такого правопорушення.

Однак суд не погоджується з доводами представника про те, що продовження розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення протягом року є обтяжуючою обставиною та погіршує становище особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

В теорії права адміністративна відповідальність - це передбачене законодавством, примусове, з додержанням встановленої процедури, застосування правомочним суб`єктом до осіб, які вчинили адміністративні проступки заходів впливу, реалізація яких юридично визнана.

Ст. 38 КУпАП не регулює питання пом`якшення або скасування відповідальності (заходів впливу) за адміністративні правопорушення, а тому строк накладення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП необхідно відраховувати протягом року з моменту вчинення правопорушення, а саме з 14.02.2021 року.

Таким чином приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 14.02.2021 р., письмовими поясненнями, висновком лікаря нарколога від 14.02.2021 року, письмовими поясненнями, відеоматеріалами та іншими матеріалами справи, а тому в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника, враховується характер вчиненого правопорушення, матеріальний стан правопорушника та дані про його особу.

Враховуючи всі обставини справи, на правопорушника ОСОБА_1 слід накласти стягнення в межах санкції статті 130 ч. 1 КУпАП, що діяла станом на час вчинення правопорушення, тобто станом на 14.02.2021 року.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП з правопорушника необхідно стягнути судовий збір в розмірі 454грн. 00коп. в дохід держави.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст. 283 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. 00коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454грн. 00коп. на користь держави.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко