Справа № 445/60/21 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 33/811/368/21 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП « ОСОБА_1 », кафе-бар «Рандеву», на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 03 березня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Стягнуто з правопорушника судовий збір у розмірі 454 грн. в дохід держави.

Згідно з постановою судді, 19 грудня 2020 року, близько 23 год. 30 хв., ОСОБА_1 , будучи орендарем приміщення по АДРЕСА_2 , в якому знаходиться його бар «Рандеву», не забезпечив, закриття кафе-бару «Рандеву» після 23 год. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 03 березня 2021 року та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення та оголосити усне зауваження.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що призначене суддею стягнення у розмірі 17 000 грн. є для нього непідйомною сумою, адже внаслідок карантинних обмежень доходи від його підприємницької діяльності є мінімальними, і він буде змушеним звільнити всіх найманих працівників та припинити підприємницьку діяльність.

На його переконання, суддя першої інстанції міг звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку із малозначністю діяння, обмежившись усним зауваженням, натомість визнав його винним та призначив занадто сурове покарання у виді штрафу.

Заслухавши особу, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних й перевірених суддею доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 22 грудня 2020 року АПР18 № 705292 року (а.с.3), відеозаписом події (а.с4), поясненнями свідків - працівника Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 та поліцейської Золочівського РВП ГУНП у Львівській області Островської М.В., що ніким не оскаржується.

Щодо викладених в апеляційній скарзі доводів про необґрунтованість призначеного ОСОБА_1 адміністративного стягнення, то такі не заслуговують на увагу.

При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 44-3 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність, як ознака адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу. Малозначне діяння формально містить ознаки певного діяння, передбаченого КУпАП, але з врахуванням незначного ступеня його суспільної небезпечності не є адміністративним правопорушенням.

Ураховуючи характер вчиненого діяння та значну суспільну небезпеку правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, зокрема те, що недотримання карантинних обмежень сприяє поширенню на території України гострої респіраторної хвороби «COVID-19», спричиненої коронавірусом «SARS-CoV-2», та становить загрозу життю й здоров`ю людей, а також, зважаючи на мету застосування адміністративного стягнення, апеляційний суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 03 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк