Справа № 444/1942/21 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 33/811/1226/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Чопорової Наталії Петрівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 02 серпня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 454,00 грн. судового збору в дохід держави.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 27.06.2021 року о 00:10 год. в с. Равське керував автомобілем Ауді А6 RJA40185 в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить замінити захід стягнення в межах, передбачених нормативними актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, що застосований до апелянта постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 02 серпня 2021 року скасувати та застосувати до нього захід впливу передача під нагляд батька.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що при прийнятті оскаржуваної постанови суд не врахував пом`якшуючі обставини, а тому застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Зазначає, що свою вину визнав та щиро розкаявся, хоча суд в оскаржуваній постанові зазначив протилежне. Наголошує, що в судовому засіданні визнав, що міцних алкогольних напоїв в день, коли був зупинений поліцією не вживав, перед поїздкою пив домашній квас, що бродив. Вказує, що слабоалкогольний напій пив зранку і думав, що саме слабоалкогольний напій не міг показати таку кількість проміле в крові.

Крім цього, просить врахувати, що апелянту лише 16 років, він не працює, закінчив школу і вступив на денну форму навчання до Національного університету «Львівська політехніка», перебуває на утриманні батька, в якого є ще дві доньки 10 та 15 років, їхня мама загинула, відтак сплата штрафу ляже на батькові плечі.

Наголошує, що не вживає міцних алкогольних напоїв, до цього випадку ніколи не порушував закон, не перебуває на обліку в жодній установі, однак судом не були враховані вказані обставини, а також те, що жодної шкоди своїми діями апелянт не завдав.

Звертає увагу, що в судовому засіданні визнав, що крайньої необхідності сідати за кермо не було, і якби йому було відомо, що слабоалкогольний напій з квасом можуть вплинути на стан алкогольного сп`яніння ніколи за кермо не сів, проте у нього не має такого досвіду.

Заслухавши особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Чопорову Н.П. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних й перевірених судом доказів, що ніким не оспорюється.

Що стосується доводів апелянта про порушення судом першої інстанції вимог ст. 24-1 КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови, то такі є безпідставними виходячи з наступного.

Так, ст. 12 КУпАП передбачено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до вимог ст.13 КупАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1цього Кодексу.

В той же час у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44,51,121-127,130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173,173-4,174,183-1,185,190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1цього Кодексу.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто останньому, станом на 02.08.2021 р., дату винесення постанови Жовківським районним судом Львівської області виповнилось шістнадцять років, відповідно ОСОБА_1 підлягав адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Апеляційний суд приймає до уваги, що правопорушення було вчинено ОСОБА_1 в той час, коли він був неповнолітнім.

Поряд з цим, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, враховуючи характер вчиненого правопорушення, який пов`язаний із необхідністю забезпечення безпеки дорожнього руху, та приймаючи до уваги особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, обґрунтовано призначив ОСОБА_1 справедливе стягнення, яке відповідає вимогам закону.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 02 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк