ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/317/21 Справа № 703/47/21 Категорія: ст. 124 КУпАПГоловуючий у І інстанції Биченко І. Я. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №703/47/21 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою захисника Черниченка Є.М. в інтересах іншого учасника ДТП ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, командира автомобільного взводу батальйону підвозу пального ВЧ А-1744,

закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 479711 від 19.12.2020, водій ОСОБА_1 19 грудня 2020 року близько 12 год. на перехресті з а/д Червоний Яр, 1 км, під час маневру повороту ліворуч виїхав на смугу зустрічного руху, не впевнився в безпеці маневру та не надав дорогу автомобілю «НYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався по дорозі прямо, у результаті чого транспортним засобам були спричинені механічні пошкодження, чим порушено пункти 10.1, 16.13 ПДР України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.124 КУпАП..

Місцевим судом в обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, враховано, що останній керував транспортним засобом, який рухався у складі організованої автомобільної колони та в супроводі спеціального транспортного засобу із увімкненими проблисковими маячками синього кольору. На момент ДТП ОСОБА_1 знаходився на узбіччі проїжджої частини у зустрічному напрямку по відношенню до напрямку руху автомобіля «Хюндай» під керуванням ОСОБА_2 . Окрім того, згідно з відомостями службового розслідування, матеріали якого приєднано до справи, інспектор ВАІ подавав знак про заборону руху для інших транспортних засобів. Таким чином, враховуючи пору доби і видимість дороги у місці ДТП, обмеження швидкісного режиму (50 км/год), суд критично оцінив пояснення ОСОБА_2 щодо неможливості уникнення зіткнення від моменту виявлення небезпеки для руху, за умови дотримання ним приписів ПДР.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, захисник Черниченко Є.М. в інтересах іншого учасника ДТП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місце, де виїжджав ОСОБА_1 , не являється перехрестям. Вказує, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що ОСОБА_1 розпочав рух після того, як інспектор ВАІ подав знак про заборону руху для інших транспортних засобів. Вважає, що матеріали службового розслідування є сумнівними.

Заслухавши думку ОСОБА_2 та його захисника Черниченка Є.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку ОСОБА_1 , який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, і просив залишити постанову місцевого суду без змін, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку, та жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не виникає, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Місцевим судом безпосередньо досліджено докази, наявні в матеріалах справи, та зроблено вірний висновок про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП в зв`язку з порушенням ним п.10.1, 16.13 ПДР України.

ОСОБА_1 , як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду вказував, що він рухався на автомобілі Камаз в складі автомобільної колони, яку супроводжував автомобіль підрозділу ВАІ, і здійснював маневр повороту ліворуч після того, як інспектор ВАІ подав знак про заборону руху для інших транспортних засобів.

Показання ОСОБА_1 узгоджуються з даними службового розслідування, яким встановлено, що колону супроводжував службовий автомобіль ВАІ, на якому були ввімкнені проблискові маячки синього кольору, і інспектор ВАІ подавав знак про заборону руху для інших транспортних засобів, однак водій автомобіля «НYUNDAI ACCENT», ОСОБА_2 завчасно не відреагував, не зменшив швидкість аж до повної зупинки, в результаті чого відбулося ДТП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 вказував, що він рухався зі швидкістю 90 км/год, хоча в первинних своїх поясненнях, даних працівникам поліції, зазначав - 50 км/год. Також, ОСОБА_2 не заперечував, що автомобіль ВАІ знаходився на узбіччі дороги в зустрічному напрямку, але наполягав на тому, що інспектор жодних знаків, які б забороняли йому рух, не подавав, однак вказані доводи нічим не підтверджені та не узгоджуються з матеріалами справи.

Згідно п.3.5 ПДР України, наближаючись до нерухомого транспортного засобу з увімкненим проблисковим маячком синього кольору та спеціальним звуковим сигналом (або без увімкненого спеціального звукового сигналу), що стоїть на узбіччі (біля проїзної частини) або на проїзній частині, водій повинен знизити швидкість до 40 км/год та в разі подання регулювальником відповідного сигналу зупинитися. Продовжувати рух можна лише з дозволу регулювальника.

В апеляційній скарзі апелянт та під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 ставили під сумнів подання інспектором ВАІ сигналу про заборону руху. Вважаю, що місцевий суд вірно зазначив, що з врахуванням пори доби, видимості дороги у місці ДТП, за умови дотримання ОСОБА_2 вимог п.3.5 ПДР України, останній мав можливість уникнути зіткнення від моменту виявлення небезпеки для руху.

Крім того, з схеми ДТП та наявних в матеріалах справи фотокарток вбачається, що ділянка дороги на якій відбулося ДТП має ознаки Т-подібного перехрестя із однаковим дорожнім покриттям, де відсутня дорожня розмітка, світлофори і знаки пріоритету, що дає підстави вважати дане перехрестя нерегульованим, а дороги рівнозначними, у зв`язку з чим, в даному випадку перевагу в русі повинен надати водій, до якого транспортний засіб наближається зправа.

Посилання апелянта на відповідь служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області від 14.06.2021 №1-17/1778 є неспроможними, оскільки в даній відповіді зазначено про те, що запитувачу інформації необхідно визначитися із місцем розташування ділянки автомобільної дороги, про яку направлено запит.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2021 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Черниченка Є.М. - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка