Справа № 442/5232/20 Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 33/811/1180/21 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Щербан Н.Т., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2020 року,

встановив:

постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч гривень) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою 18.08.2020 орієнтовно о 10:45 год. ОСОБА_1 , будучи фізичною особою підприємцем у кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала діяльність з надання послуг громадського харчування у кафе, де знаходились відвідувачі, чим порушила пп.3 п.14 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд розглянув справу без її участі, повідомлення про розгляд справи вона не отримувала, про наявність постанови дізналась після відкриття виконавчого провадження, а саме при з`ясуванні обставин примусового стягнення коштів з її пенсії. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я звернулась до адвоката за наданням правової допомоги, 06 липня 2021 року захисник отримав копію постанови, що підтверджується відомостями наявним в матеріалах справи, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні підтвердження, що ОСОБА_1 є належним суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Зазначає, що докази вчинення нею правопорушення в матеріалах справи відсутні. Зокрема те, що у кафе «Затишок» здійснювалось приймання відвідувачів чи здійснювалось надання послуг громадського харчування не зафіксовано, та не підтверджено жодними документами, зокрема чеками, квитанціями або поясненнями свідків. Вказує, що під час здійснення перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення 18.08.2020 у кафе проводились ремонтні роботи, у зв`язку з чим прийом відвідувачів не здійснювався у приміщенні перебували майстри по ремонту та знайомі.

Заслухавши думку представника ОСОБА_1 - адвоката Щербан Н.Т., який просив поновити строк апеляційного оскарження, мотивуючи тим, що апелянт не отримувала копії постанови суду відповідно не знав про її зміст, дізналась про неї після відкриття виконавчого провадження, вивчивши матеріали справи та вимоги апеляційної скарги дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не вручення порушнику чи іншому учаснику процесу копії цієї постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 22.09.2010, що свідчить про те, що відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП останнім днем подання на неї апеляційної скарги, є 02.10.2020.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4 ЗУ «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу та офіційному веб-порталі судової влади України.

Як вбачається з матеріалів справи №442/5232/20 ОСОБА_1 дійсно не була присутня 22.09.2020 року під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, оскільки остання двічі викликалась судом, проте кореспонденція поверталась у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Однак апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 була обізнана про те, що стосовно неї було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що розгляд даної справи щодо неї відбудеться у Дрогобицькому міськрайонному суді Львівської області і суд першої інстанції належним чином повідомляв ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи за адресою, яку остання зазначала у своїх поясненнях при складанні стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення, а тому ОСОБА_1 об`єктивно мала можливість дізнатись про рух даної справи та результати її розгляду, однак з апеляційною скаргою на оскаржувану постанову судді від 22.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась тільки 15.07.2021 року, тобто поза межами строку визначеного статтею 294 КУпАП, якою регламентовано порядок і строки оскарження рішень судді в справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26.31.2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).

Посилання апелянта на ту обставину, що копію оскаржуваної постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.09.2020 року їй не направлялась, а про її існування вона дізналась тільки після відкриття виконавчого провадження та після ознайомлення її захисника ОСОБА_1 з матеріалами справи 06.07.2021 року, як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, є безпідставними.

Враховуючи практику ЄСПЛ апеляційний суд вважає, що вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.09.2020 року не можна визнати поважними, а тому у поновленні пропущеного строку слід відмовити. Інших об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для оскарження постанови судді у визначений законом строк апелянтом не наведено.

Оскільки з апеляційною скаргою на постанову судді від 22.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась лише 15.07.2021 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на її оскарження, то у відповідності з вимогами ч.2 ст. 294 КУпАП, у зв`язку з відмовою у поновленні цього строку, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2020 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП та повернути ОСОБА_1 її апеляційну скаргу на цю постанову разом з доданими до неї матеріалами.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич