Дата документу 05.10.2021
ЄУ № 942/1376/21
Провадження №3/942/518/21
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2021 року смт. Новопсков

Луганська область

Новопсковський районний суд Луганської області у складі судді Стеценко О.С., розглянувши матеріал, який надійшов з сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Старобільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 25.03.2021 органом видачі 1235, сапер інженерно-саперного взводу 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснено його права відповідно до ст.268 КУпАП, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:

20.09.2021 о 23 год. 35 хв. в с. Булавинівка, лісова дорога поблизу вулиці Айдарська, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063 н.з НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження у передбаченому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків.
Внаслідок таких дій було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 506963 від 20.09.2021 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 20.09.2021 він разом з дружиною та односельцем були зупинені працівниками поліції на лісовій дорозі в с. Булавинівка. ОСОБА_1 стверджує, що автомобілем не керував, не вживав алкогольні напої і не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння. Поліцейський після зупинки автомобіля не представився, одразу повідомив, що ОСОБА_1 нібито п`яний, з правами останнього не ознайомив. ОСОБА_1 пояснював працівнику поліції, що взагалі не вживає алкоголь за станом здоров`я, що автомобілем не керував через погане самопочуття, а за кермом була дружина ОСОБА_2 , однак поліцейський на це не зважав, та повідомив, що в нього є відеозапис, який підтверджує, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом, а тому необхідно їхати у медичний заклад на медогляд. Тоді ОСОБА_1 запропонував продути алкотестер Драгер, щоб поліцейський упевнився, що він тверезий. Розмова з поліцейськими продовжувалася приблизно півгодини, останні не відпускали ОСОБА_1 та його вагітну дружину, перевіряли документи, показували відео з телефону, на якому нічого не було видно. ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підписали пояснення, написані поліцейським, заради того, щоб їх відпустили. У письмових поясненням, відібраних поліцейським, ОСОБА_1 був змушений себе обмовити, оскільки поліцейський повідомив, що допоки він ці пояснення не підпише, нікуди не рушить, тому ці пояснення підписані під тиском.
Захисник Кудрявцева Т.М. 05.10.2021 надала до суду клопотання, в якому просила провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, суд виходить з такого.

Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Суд, згідно з положеннями ст. ст. 280, 283 КУпАП, повинен з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності за нормою закону, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.
Судом досліджений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка є дружиною правопорушника, пояснила, що 20.09.2021 вони разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 рухалися по лісовій дорозі, в цей час за кермом була вона та побачила позаду інший автомобіль, відразу з`їхала на галявину. ОСОБА_1 пересів на сидіння водія. В цей час позаду зупинився автомобіль, підійшли поліцейські та попрохали пред`явити посвідчення водія. Працівники поліції запитали, чи вживав чоловік алкогольні напої, на що він відповів, що не вживав, оскільки хворіє. Потім поліцейські попросили вийти з автомобіля. Останні вважали ОСОБА_1 п`яним. Чоловік хотів продути алкотестер Драгер, однак поліцейські на це не відреагували, наполягали на тому, щоб поїхати до лікарні на огляд. Поліцейські вважали, що є порушення ПДР, коли підійшли не представилися, здійснювали тиск з умовою, що їх не відпустять, якщо ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підпишуть надані ними документи. А тому останні підписали всі надані їм документи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 їхали по дорозі. За кермом була ОСОБА_2 , яка побачила позаду світло автомобільних фар, ОСОБА_6 попросив її зупинитися, вона зупинилася і вони помінялися місцями. В цей час до їх автомобіля підійшов поліцейський, ОСОБА_6 показав йому документи. Співробітник поліції почав звинувачувати ОСОБА_1 у тому, що він вживав алкоголь і попрохав вийти з автомобіля. Михайло сказав поліцейському, що не вживав алкогольні напої та може продути алкотестер Драгер. Поліцейський відповів, що треба їхати до лікарні, повідомив, що буде складати протокол. Потім під`їхали інші працівники поліції. Поліцейський підійшов до свідка та повідомив, що треба щось підписати і допоки свідок не підпише, їх не відпустять. Тому свідок та інші були змушені підписати надані поліцейськими документи. Вимогу надати Драгер поліцейські проігнорували.

В судовому засіданні було досліджено СD диск до протоколу від 20.09.2021, на відеозаписі зафіксовано, що під час зупинки транспортного засобу поліцейських транспортний засіб водія стояв на місці, ним ніхто не керував.
Крім того, доданий до протоколу відеозапис датований 02.02.2016, що не відповідає даті події, що стало підставою для складання протоколу.

Отже судом було встановлено, що ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом, не відмовлявся пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, був згоден пройти тестування алкотестером Драгер, що відповідає ч.2 ст. 266 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Однак, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу (алкотестер Драгер) поліцейським не здійснювався.

Таким чином суть адміністративного правопорушення та обставини справи, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи встановленим судом та диспозиції ст. 130 КУпАП, відповідно до якої адміністративна відповідальність наступає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин повинен проводитися їх судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом доведення вини, будь-яких інших переконливих доказів вини правопорушника суду не надано, тому в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію закріплених у ст. 7 КПК таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», заява № 61406/00, п. 55, ECHR 2005, зазначив, що з огляду на його усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином суду не надано переконливих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Старобільського РУП Головного управління Національної поліції в Луганській області не було зібрано та надано суду достатньо доказів, з яких можна було б зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, а тому провадження у даній справі слід закрити.
Керуючись ст.ст. 247, 252, 283-285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у вiдношеннi ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку iз відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області.

Суддя: О.С. Стеценко