Провадження № 3/127/4916/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2021 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомий, місце проживання: АДРЕСА_1 , військове звання підполковника,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 08 червня 2021 року №б/н, ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою т.в.о. начальника Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку, в умовах особливого періоду допустив недбале ставлення до військової служби, а саме всупереч Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Сил України та державній спеціальній службі транспорту №604 та Положенню про Вінницький зональний відділ Військової служби правопорядку, затвердженому наказом начальника Південного територіального управління Військової служби правопорядку від 06.03.2019 №109, у період з 17.05.2021 по 25.05.2021 не надіслав копії протоколів про вчинені військові адміністративні правопорушення, складені військовослужбовцями Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , до Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 172-15 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 24 червня 2021 року, 13 липня 2021 року, 20 липня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився у зв`язку із перебуванням у відрядженнях, що підтверджується відповідними наказами начальника Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку від 23 червня 2021 року №142, від 09 липня 2021 року №153 (а.с.231, 233). Вказану причину неявки у судові засідання суд визнав поважною та відклав розгляд справи до 26 липня 2021 року.

23 липня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням у відпустці з 26 липня 2021 року по 27 серпня 2021 року та виїздом з родиною за межі м. Вінниці особистим транспортом.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 відкладення розгляду справи, суд враховує наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку; розумним вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Вказані у заяві ОСОБА_1 причини неявки у судове засідання не можна вважати поважними, оскільки вони не вказують на неможливість прибуття у судове засідання у справі про адміністративне правопорушення, навпаки свідчать про тимчасову незайнятість ОСОБА_1 за основним місцем роботи, наявність вільного часу для відвідання судового засідання та надання особистих пояснень суду. Крім цього, ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу на підтвердження перебування до 27 серпня 2021 року за межами території м. Вінниці, вибуття з міста 24 липня 2021 року.

Також суд враховує, що ОСОБА_1 був своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить і його заява від 23 липня 2021 року про відкладення розгляду справи, його поведінка направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник (зацікавлена особа) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поряд з цим, одним із принципів судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Більше того, відповідно до ч.2 ст.277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 106-1, 106-2, 162, 172-10 - 172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203 - 206-1, розглядаються протягом доби.

При цьому, до переліку справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, категорія справ за ст. 172-15 КУпАП не віднесена згідно з ч.3 ст. 268 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 у справі №910/6097/17 зазначив, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Крім того, сторони, добросовісно користуючись своїми правами, у разі неможливості з`явитись в судове засідання, мали право звернутись до суду з клопотанням про проведення судового засідання у режимі відеоконференції, самостійно обравши зручне для себе територіальне розташування суду або поза його межами, чого ОСОБА_1 здійснено не було.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, останній раніше надав письмові пояснення щодо суті правопорушення, а тому наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд відхиляє клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, оскільки наведені в ній обставини не є перешкодою для розгляду справи.

У судовому засіданні прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону Конончук В.В. наголосив на тому, що перебування особи у відпустці не є поважною причиною неявки у судове засідання, просив суд розглянути справу про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 . Також звернув увагу на те, що матеріалами справи про адміністративне правопорушення у повній мірі підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 172-15 КУпАП, а тому просив накласти на останнього адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу у межах санкції ч.2 ст. 172-15 КУпАП, судовий збір просив не стягувати з останнього у зв`язку із тим, що останній є учасником бойових дій.

Заслухавши пояснення прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.172-15 КУпАП складом адміністративного правопорушення є діяння, передбачене частиною першою цієї статті [недбале ставлення військової службової особи до військової служби], вчинене в умовах особливого періоду.

Недбалим ставленням до військової служби є несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

ОСОБА_1 є спеціальним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджено витягом з наказу начальника Вінницького зонального відділу Військової служб правопорядку (по стройовій частині) від 15 лютого 2021 року №42 (а.с. 14), згідно з яким тимчасове виконання обов`язків начальника зонального відділу покладено на підполковника ОСОБА_7 , начальника відділення спеціального призначення зонального відділу.

При цьому, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, у період тимчасового виконання ОСОБА_1 обов`язків начальника Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку, а саме з 17 травня 2021 року по 25 травня 2021 року останній не надіслав копії протоколів про вчинені військові адміністративні правопорушення, складені військовослужбовцями Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону.

Вказані вище копії протоколів про адміністративні правопорушення наявні у матеріалах справи (а.с.45-63) та були надані на окремий запит органів прокуратури (а.с.33), а не відразу після їх складання.

Факт не надіслання копій цих протоколів ОСОБА_1 підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами, а саме витягами з книги обліку вхідної кореспонденції Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону за період з 12 травня 2021 року по 07 червня 2021 року (а.с.65-115), журналу реєстрації вихідних документів Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку за період з 31 березня 2021 року по 01 червня 2021 року (а.с.117-198), листами-повідомленнями про вчинені злочини, події, ДТП за підписом ОСОБА_1 за період з 14 травня 2021 року по 21 травня 2021 року (а.с.191-206), пояснювальними записками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 11 червня 2021 року (а.с.31-32), а також письмовим поясненнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (а.с.17-30). Клопотання про їх допит у судовому засіданні не заявлялось, причин сумніватися у об`єктивності їх показів у суду немає.

При цьому, обов`язок їх негайного надсилання до відповідного прокурора передбачено пп.18 п.4 Положення про Вінницький зональний відділ Військової служби правопорядку, затвердженого наказом начальника Південного територіального управління Військової служби правопорядку від 06 березня 2019 року №109 (а.с.212-218).

Суд звертає також увагу на те, що об`єктивну сторону адміністративного правопорушення за ст. 172-15 КУпАП становить не саме по собі порушення будь-яких нормативних документів, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби. Оцінка дій чи бездіяльності особи при цьому проводиться судом з урахуванням усіх обставин справи.

У даному випадку ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість надіслати копії протоколів про адміністративне правопорушення до Вінницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, надсилання копій протоколів відповідало інтересам служби (для нележної та своєчасної перевірки прокуратурою ходу відповідних проваджень), однак допустив відповідну бездіяльність без поважних причин, з власних міркувань, виходячи із власного тлумачення своїх службових обов`язків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано правильно за ч.2 ст. 172-15 КУпАП з поставленням у вину ознаки «вчинене в умовах особливого періоду», оскільки 17 березня 2014 року указом Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та, після його затвердження Законом України № 1126-VII від 17 березня 2014 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»», цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 18 березня 2014 року розпочався особливий період, який діє по теперішній час.

Таким чином, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, вина якого підтверджена належними, допустимими і достовірними доказами, які узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

При оцінці істотності допущеного ОСОБА_1 правопорушення, суд звертає увагу на те, що військова служба є державною службою особливого характеру (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу») Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком (ст. 17 Конституції України).

Окрім того суд акцентує увагу на тому, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, який розпочався 18 березня 2014 року та досі триває.

Також суд враховує, що діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 завдано шкоду організаційного характеру, адже ненадання копій протоколів про адміністративні правопорушення унеможливило вчасну перевірку законності дій посадових осіб Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку та інших військовослужбовців при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, щодо окремих із яких проводиться досудове розслідування у рамках кримінального провадження у зв`язку із перевищенням ними службових повноважень (а.с.207).

Відповідно до ст.33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 є особою, яка підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, а також характер вчиненого правопорушення та ступінь його вини.

ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, однак адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень буде призначення йому адміністративного стягнення з огляду на нижню межу санкції ч.1 ст.172-15 КУпАП - штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст.23 КУпАП.

Окрім того, судовий збір у розмірі 454,00 грн. підлягає також стягненню з ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому суд звертає увагу на правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №545/1149/17, відповідно до якого особи, які мають статус учасника бойових дій звільняються від сплати судового збору на підставі положень п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» під час розгляду справ, пов`язаних з їх соціальним захистом з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту».

Дана справа не пов`язана із соціальним захистом Ксьондза С.І. як особи, яка має право на передбачені законодавством пільги, крім цього у матеріалах справи відсутнє посвідчення ОСОБА_1 про статус учасника бойових дій, а тому з нього підлягає стягненню судовий збір на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 172-15, 221, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 465 грн 00 коп (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн 00 коп (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) в дохід держави.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня його винесення.

Суддя