ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Заїка В.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 14 червня 2021 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ТОВ «Славута туртрансавто», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі - 454,00 грн..

На вказану постанову суду, захисник Заїка В.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В якій вважає, вказане рішення суду протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

ЄУНСС №724/564/21 Головуючий у І інстанції: Єфтеньєв О.Г.

Провадження №33/822/414/21 Суддя-доповідач: Станковська Г.А.

Категорія ч.1 ст. 44-3КУпАП

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Однак, працівники поліції не надали жодного доказу, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 винен у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні.

Крім цього, працівники поліції вказують, що ОСОБА_1 , нібито здійснив порушення на маршруті. Проте, звертає увагу суду, що перевезення ОСОБА_1 здійснювалося на міжнародному маршруті, який пролягає транзитом через Чернівецьку область, в такому випадку карантинні обмеження встановлені КМУ на цей маршрут не розповсюджуються.

Також посилається на те, що постанова суду була надіслана на адресу ОСОБА_1 лише 12.07.2021 року, а отримана ним 15.07.2021 року, за таких обставин ним пропущено строк її оскарження з поважних причин.

У зв`язку з чим, сторона захисту просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 14 червня 2021 року, скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження щодо ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 289 КпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що судове рішення районного суду постановлено 14 червня 2021 року. В судовому засіданні ОСОБА_1 присутнім не був. Постанову суду на адресу ОСОБА_1 направлено 16.06.2021 року, яку останній отримав 15.07.2021 року, отже строк на оскарження постанови суду для ОСОБА_1 обчислюється саме з цієї дати, тобто з моменту отримання ним рішення районного суду на руки.

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження не пропущено.

Частиною 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника Заїка В.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 з проханням скасувати постанову районного суду й закриттям провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.ст. 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, місцевий суд не в повному обсязі врахував вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що на обґрунтування винуватості ОСОБА_1 , працівниками поліції було складено протокол у справі про адміністративне правопорушення та відібрані пояснення у ОСОБА_1 ..

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 497124, водій ОСОБА_1 15.03.2021 року о 09 год. 15 хв. здійснюючи перевезення за маршрутом Чернівці-Лодзь автобусом Фольксваген ЛТ35, д.н.з. НОМЕР_1 - перевізник ПП «АТП Поділля Тур» здійснював посадку пасажирів в м. Хотин, чим порушив п.3-5 п.п.11 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р..

Диспозиція ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 міститься посилання на порушення останнім п.3-5 п.п.11 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р..

Так, підпункт 11 пункту 3-5 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р. передбачає, що на території регіонів, на яких установлений "червоний" рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється: … за окремим рішенням регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій - здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним та залізничним транспортом у межах відповідних регіонів, крім транзитних перевезень та перевезень:

-легковими автомобілями, кількість пасажирів, включаючи водія, в яких не більше п`яти осіб без урахування дітей віком до 14 років;

-службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами підприємств, закладів та установ в межах кількості місць для сидіння і виключно за маршрутами руху, про які поінформовано не менше ніж за два дні органи Національної поліції;

-пасажирів спеціальними залізничними рейсами у внутрішньому сполученні, рішення щодо яких приймається в кожному конкретному випадку перевізником за заявками обласних державних адміністрацій за погодженням з Міністерством інфраструктури та Міністерством охорони здоров`я, а також у приміському залізничному сполученні за рішенням перевізника, прийнятим за поданням чи за погодженням з обласною державною адміністрацією.

Щодо наявного відеозапису нагрудних камер працівників поліції, який приєднаний до матеріалів справи, то слід зазначити, що він також не містить чітких відомостей та переконливих доказів, котрі б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

За вказаних обставин апеляційним судом встановлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, зокрема Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, не надано жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З урахуванням викладеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення у зв`язку із чим провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 247, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Заїка В.В. - задовольнити.

Постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 14 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області Г.А. Станковська