Справа № 266/4125/21
Провадження№ 3/266/1336/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2021 року м. Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Федотова В.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 1732КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
08.06.2021 року об 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 психологічне насильство в сім`ї, що виразилося у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрожуванні фізичною розправою, порушення скоїв повторно протягом року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КпАП України.
ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим судом про дату та час слухання справи, в судове засідання не з`явився, причин поважності своєї неявки суду не надав, тому суд, вважаючи його причини неявки не поважними, розглядає справу за його відсутності на підставі наявних в справі матеріалів.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи, яких протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Отже, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, можуть бути особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, яка вчинила домашнє насильство.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, а його вина в здійсненні даного адміністративного правопорушення, доведена рапортом, довідкою про результати розгляду звернення ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , постановою Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.08.2020 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732КУпАПта накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень (розрахунковий рахунок № UA0005721, код платежу 21081100, , отримувач коштів Маріуполь.УК/Приморський район).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок № UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Федотова В. М.