ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1912/21

Провадження № 3/293/2160/2021

28 вересня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого

за ст.173 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

01.09.2021 відділом поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області відносно ОСОБА_1 складений протокол серії ВАБ № 786162 про вчинення ним 01.09.2021 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 786162 від 01.09.2021 убачається, що гр. ОСОБА_1 , 01.09.2021 об 11 годині 10 хвилин, в смт Черняхів по вулиці І.Франка, перебуваючи у громадському місці висловлювався словами нецензурної лайки, на прохання заспокоїтись не реагував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 23.09.2021 відносно ОСОБА_1 суд застосував примусовий привід в судове засідання від 28.09.2021.

Однак, до суду ОСОБА_1 відділом поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області не доставлено.

Натомість, 28.09.2021 за вх. 5691 на адресу суду від відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області надійшов рапорт про результати виконання приводу згідно постанови суду від 23.09.2021.

Так, згідно рапорту праціника поліції привід гр. ОСОБА_1 виконати неможливо, в зв`язку з тим, що під час відвідування гр. ОСОБА_1 його співмешканка гр. ОСОБА_2 повідомила, що останній поїхав близько тижня тому до Київської області, а теперішнє точнемісце знаходження його невідоме (а.с.15,16).

До вищевказаного рапорту додані пояснення гр. ОСОБА_2 , з яких убачається, що гр. ОСОБА_1 є її колишнім співмешканцем та оскільки останній зловживає спиртними напоями, ОСОБА_2 попросила останнього залишити її помешкання. Вказала, що близько тижня тому провела останнього на рейсовий автобус Черняхів-Київ. За словами ОСОБА_1 він поїхав до Київської області, звідки є родом, та куди саме їй не відомо, зв`язок з ним не підтримує жодним чином (а.с.17).

За викладених обставин, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 у судові засідання неповажними, з огляду на те, що суд вжив всіх можливих заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністратвиної відповідальності про розгляд справи у суді, суд дійшов висновку та розглядає справи у його відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В ході розгляду справи, суд встановив, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 01.09.2021 гр. ОСОБА_1 , 01.09.2021 об 11 годині 10 хвилин, в смт Черняхів по вулиці І.Франка, перебуваючи у громадському місці висловлювався словами нецензурної лайки, на прохання заспокоїтись не реагував, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством визнається нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно з положенням п.15 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення долучено: рапорт дільничного офіцера поліції ВПД№1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції Володимира Субіна (а.с.3), рапорт дільничного офіцера поліції ВПД № ЖРУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Олександра Нечая (а.с.4), рапорт дільничного офіцера поліції ВПД № 1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Максима Ващенко (а.с.5), рапорт ст. дільничного офіцера поліції ВПД №1 ЖРУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції Олександра Корнійчука у йких йдеться про інфкриміноване гр. ОСОБА_1 адмінінстратвине правопорушення (а.с.6).

Однак вищевказані матеріали, які надійшли до суду не містять жодного доказу, в розумінні ст.251 КУпАП, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме: відсутні будь які докази щодо висловлювання гр. ОСОБА_1 словами нецензурної лайки і що такі дії з боку ОСОБА_1 відбувались у громадському місці, що у свою чергу призвело до порушення громадського порядку та громадського спокою.

При цьому суд зауважує, що громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу,в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Відповідно до протоколу гр. ОСОБА_1 вчинив адмінністратвине правопорушення за адресою вул. І.Франка, смт Черняхів, однак не зазначено ні нумерації вулиці ні наведено даних, які б вказували, що гр. ОСОБА_3 вчинив адміністравтине правопорушення саме у громадському місці.

На переконання суду, що також і відповідає судовій практиці, зокрема і рішенням Європейського суду з прав людини, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", а наявні у матеріалах рапорт працівника поліції не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки поліцейські є зацікавленими особами.

Тому, додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази не доводять вину ОСОБА_1 у здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості надати доказам належну оцінку.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства (показання свідків, фото, відео, звукофіксація вказаних подій) матеріали справи не містять.

За таких обставин суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП України є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки належні та допустимі докази в інкримінованому йому правопорушенні, визначеному ст. 173 КУПАП в матеріалах справи відсутні.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказана норма закону є імперативною, при цьому положення КУпАП не визначають повноважень, підстав та обов`язку для суду збирати докази.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 40-1, ст.173, 245, 251, 252, 256, 283, 285, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Л.В. Лось