САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/388/21
Провадження №3/726/314/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Мілінчук С. В. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Так у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що 02.02.2021 року близько 08 години 33 хвилин, знаходячись на МТК «Калинівський ринок», по вул Калинівській, 13 А, прийшов до своєї дружини ОСОБА_2 та спілкувався із нею, чим порушив вимоги тимчасового заборонного припису АА 085135 від 25.01.2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він, займаючись підприємницькою діяльністю на МТК «Калинівський ринок», того дня переводив товари до свого торгового місця повз торгове місце ОСОБА_2 . Зазначає що не мав наміру контактувати із ОСОБА_2 , однак проїжджаючи повз її торгове місце, його помітив ОСОБА_3 , який є близьким другом ОСОБА_2 та з ініціативи останнього між ними зав`язалася розмова. Під час розмови, із свого торгового місця вийшла ОСОБА_2 , яка розпочала словесний конфлікт, після чого викликала працівників поліції. Прибувши, останні звинуватили його у порушенні заборонного припису. Вказане дивувало ОСОБА_1 оскільки він не знав про існування заборони контактувати із ОСОБА_2 у будь-який спосіб. Свою вину категорично не визнає.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Згідно ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такий захід, як заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Як вбачається із термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА 085135 від 25.01.2021 року, 26.01.2021 року о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 вчинив домашнє насилля психологічного характеру стосовно колишньої дружини ОСОБА_2 , внаслідок чого, йому було заборонено у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою з 26.01.2021 року по 05.02.2021 року.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Судом досліджено письмові пояснення ОСОБА_2 з яких вбачається, що 02.02.2021 року близько 08 години 30 хвилин, до її робочого місця підійшов ОСОБА_1 та розпочав словесний конфлікт, після чого вона викликала поліцію.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він став свідком того, як 02.02.2021 року близько 08 години 30 хвилин, до робочого місця його знайомої ОСОБА_2 підійшов її колишній чоловік ОСОБА_1 та розпочав словесний конфлікт, після чого вона викликала поліцію.

Із постанови Чернівецького Апеляційного суду від 03.02.2021 року можна дійти висновку, що між сторонами існує конфлікт на грунті майнових спорів стосовно нерухомого майна після розірвання шлюбу. Конфлікт між сторонами вчинено не вперше та ОСОБА_2 неодноразово викликала працівників поліції у звязку із, начеб то, вчиненням ОСОБА_1 психологічного насилля. Разом із тим, вказаною постановою апеляційного суду, у трьох випадках, які мали місце у період із 11 по 24 грудня 2020 року, встановлено відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненя домашнього насилля.

Варто зазначити, що терміновий забороний приписом є спеціальним заходом щодо протидії домашньому насильству, який застосовується виключно у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства.

Разом із тим, терміновий забороний припис було застосовано до ОСОБА_1 у звязку із погрозами та висловлювання нецензурною лайкою у бік ОСОБА_2 . У приписі відсутні відомості про характер погроз в бік ОСОБА_1 та ступінь їх небезпеки. При цьому до ОСОБА_2 одночасно застосовано максимальну кількість заходів (три) з максимальним строком їх дії (10 діб). У приписі вказано, що ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з його змістом та підпису. Однак, серед письмових доказів відсутня постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насилля 26.01.2021 року о 19 годині 20 хвилин по вул Віденській, 1, або ж постанова про закриття провадження у справі. Відсутній і протокол про адміністративне правопорушення, який може слугувати доказом викладених у приписі обставин.

Варто наголосити, що саме постанова суду у справі встановлює чи виключає у діях особи факт домашнього насилля, встановлює обставини його вчинення, винуватість особи у вчиненні такого правопорушення. Кривдником, у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є особа, яка вчинила домашнє насильство. В розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки підставою для складання припису було звернення зацікавленої сторони конфлікту ОСОБА_2 , сам припис за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом чи, тим більше, документом, який встановлює винуватість особи у вчиненні домашнього насилля, а є превентивним заходом з метою збереження життя чи здоров`ю особи, яка потенційно може бути жертвою насилля, якщо існують реальні підстави вважати про існування такої загрози.

Окрім того, суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст 173-2 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

ОСОБА_1 вказує, що йому не було відомо про існування стосовно нього заборонного припису. У приписі міститься позначка про те, що кривадник відмовився від підпису у присутності трьох осіб ОСОБА_5 (працівника поліції, яка складала припис), ОСОБА_2 (постраждалої особи) та ОСОБА_2 (свідка). Таким чином ОСОБА_2 двічі підписалась у приписі. Такі свідчення не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки ОСОБА_5 , будучи представником суб`єкта владних повноважень та ОСОБА_6 , будучи, начеб то, постраждалою особою, є зацікавленими особами. Будь-яких інших відомостей, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 домашнього насилля 26.01.2021 року та ознайомлення його із змістом припису, матеріали справи не містять.

Окрім того, згідно пояснень ОСОБА_1 , він не мав наміру спілкуватись із ОСОБА_7 . Натомість проходячи із товаром повз торгівельне місце ОСОБА_7 почав розмову із сторонньою людиною. Після цього вийшла ОСОБА_7 та між ними розпочався словесний конфлікт.

Таким чином у діях ОСОБА_1 судом не може бути констатовано склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, не встановлено умислу у діях останнього на порушення вимог заборонного припису припису. Окрім того, за відсутності достовірних доказів, існують сумніви про те, що ОСОБА_1 знав про винесений стосовно нього заборонний припис.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 , враховуючи, що його вина не випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, приходжу до висновку про відсутність у діях чи бездіяльності останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому вважаю за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 63 Конституції України, ст. 7, ч. 1 ст. 173-2, 245, 247, 278, 280, 251-252, 256, КпАП України,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КпАП України закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Чернівецького Апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 10-ти діб з дня її винесення.

СуддяС. В. Мілінчук