Справа № 447/363/21 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 33/811/421/21 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., за участю захисника Онацька В.В., розглянувши у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 09 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП,

встановив:

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 09.03.2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 гривень.

Згідно постанови суду 30.01.2021 року близько 13:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи на робочій зміні продавця у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала продаж, перебуваючи без засобів індивідуального захисту (маски, респіратора), чим порушила пп.1 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

На дану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати. При цьому апелянт зазначає, що суд першої інстанції в повній мірі не враховано всіх обставин справи, зокрема зазначає, що відповідальність за дії, передбачені п.п.1 п.2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, встановлена ч.2 ст.44-3 КУпАП, а не ч.1 ст.44-3 КУпАП. Також апелянт зазначає, що її не було забезпечено право на правову допомогу, подання доказів та ознайомлення з матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи № 447/363/21, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як встановлено Кодексом України про адміністративні правопорушення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, притягуються особи, які здійснили порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, ч.1 ст.44-3 КУпАП містить відсилку до бланкентної норми, а саме у протоколі обов`язково має бути зазначено, яке саме правило (із чітким зазначенням пункту, частини та статті нормативно-правового акту (закону, постанови тощо)) щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, особою було порушено.

Відповідно до п.п.1 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідувального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно (надалі Постанова).

Протоколом про адміністративне правопорушення ВАБ №261101 від 30.01.2021 року, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вище вказаної норми законодавства.

Так, згідно вказаного протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду ОСОБА_1 30.01.2021 близько 13:00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи на робочій зміні продавця у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала продаж, перебуваючи без засобів індивідуального захисту (маски, респіратора), чим порушила пп.1 п.2 Постанови.

Тобто, з фабули звинувачення випливає, що ОСОБА_1 будучи продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 об`єктивно не могла порушити вимоги пп.1 п.2 Постанови, - водночас зазначена ситуація врегульовується п.п.14 п.2 вказаної постанови Кабінету Міністрів України, згідно з яким забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; обслуговуються покупці без одягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно; не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни).

Отже, відповідно до п.п.14 п.2 Постанови ОСОБА_1 , як продавцю Новороздільського магазину «Олена», заборонено здійснювати продаж у вказаному магазині, оскільки вона, як працівник, не забезпечена засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, а саме на час перевірки вона була без таких засобів захисту, що підтверджується фотографією (а.с.5)

Виходячи з наведеного апеляційний суд приходить до переконання про те, що протокол про адміністративне правопорушення ВАБ №261101 від 30.01.2021 року з посиланням на порушення ОСОБА_1 саме пп.1 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», - складено безпідставно.

А тому, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, підлягає скасуванню як незаконна, а провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 09 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, скасувати та провадження у справі №447/363/21 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.