Справа № 353/463/21
Провадження № 3/353/194/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, гр. України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

11.06.2021 року о 00 год. 40 хв. інспектором СРПП Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Дужиком Я.О. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460487 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме про те, що «11.06.2021 року о 00 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 по вул. Гостинець, 1, в с. Надорожна керував скутером марки «Suzuki lets 4», без номерного знака, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest 6810 ARCO-0078», що підтверджується тестом № 1234 від 11.06.2021 року, результат огляду становить 0,77 проміле, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР».

17.06.2021 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП надійшли до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області. Розгляд справи було призначено на 02.07.2021 року.

В судовому засіданні 02.07.2021 року ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило.

В судовому засіданні 02.07.2021 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що він не керував скутером, а стояв поряд з ним на обочині дороги. Пояснив, що в той день він з товаришем катались на транспортних засобах, а саме: він на скутері, а його товариш на квадроциклі. Коли вони вирішили вже їхати додому, то вирішили купити слабоалкогольні напої. Під`їхавши до магазину, вони придбали одну банку пива та одну банку напою «Бірмікс» та вирушили додому. В цей час розпочався дощ, то вони зупинились та заховались під дерево. При цьому їх транспортні засоби були повністю вимкнені. Оскільки дощ не припинявся та було холодно, вони вирішили вжити придбані напої. Через деякий час до них під`їхали працівники поліції та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або поїхати до лікарні для визначення стану сп`яніння. На пропозицію працівників поліції він погодився пройти відповідний огляд на місці, результат якого показав 0,77 проміле. Оскільки він не мав з собою документів, працівники поліції запропонували йому поїхати з ними до нього додому за паспортом. В подальшому він приїхав додому, взяв паспорт та повернувся на місце події, де на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. Зазначив, що він перебував в стресі, а тому підписав протокол та написав у ньому відповідні пояснення під диктовку працівників поліції. Дії працівників поліції не оскаржував. Вказав, що алкоголь (пиво) почав вживати лише після того як припаркував скутер. При цьому, скутер був заглушений, він не сидів за кермом скутера та працівники поліції його не зупиняли.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Челій-Пушкар О.І. в судовому засіданні 02.07.2021 року подала письмове клопотання, яке підтримала в судовому засіданні, про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема зазначила, що обставини викладені в протоколі не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, працівники поліції його не зупиняли, скутер стояв на обочині дороги. Жодного доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння до матеріалів справи не долучено. Аналогічні обставини спростовуються відеозаписом доданим до протоколу, у якому не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а лише відображено ОСОБА_1 , який не перебуває за кермом скутера, а стоїть на дорозі. Також при складанні протоколу не дотримано вимог щодо порядку його складання, оскільки при його складанні були відсутні двоє свідків, а відеозапис не можна вважати належним доказом, оскільки він здійснений невідомим пристроєм на невідомий носій. За таких обставин протокол не можна вважати належним доказом у справі про адміністративне правопорушення. Також просила розгляд справи відкласти з метою виклику для допиту свідка ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні 14.07.2021 року пояснив, що 11.06.2021 року він разом з ОСОБА_1 катались на транспортних засобах в с. Надорожна. При цьому він керував квадроциклом, оскільки він є особою з інвалідністю і йому тяжко пересуватись самостійно, а ОСОБА_1 керував скутером. Покатавшись, вони придбали в магазині с. Надорожна Івано-Франківського району Івано-Франківської області пиво та напій «Бірмікс» та поїхали додому, в напрямку будинку ОСОБА_1 , де і мали намір випити придбані напої. Оскільки погода була пахмурна та почався невеликий дощ, вони зупинились скраю дороги під деревом. Після зупинки транспортних засобів, припаркувавши їх на обочині дороги, вийшовши з-за керма та заглушивши мотор, вони вирішили випити придбані ними напої. В подальшому до них під`їхали працівники поліції та запитали у них документи. При цьому, виявивши у ОСОБА_1 запах алкоголю з порожнини рота, працівники поліції увімкнули камеру на мобільному телефоні та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці події та в закладі охорони здоров`я. Оскільки ОСОБА_1 не їхав на скутері, то він і не заперечував щодо проходження тесту. Яким чином ОСОБА_1 проходив тест та яким виявився результат тесту, він не бачив. Оскільки ОСОБА_1 не мав при собі жодних документів, він поїхав з працівниками поліції додому по документи. Повернувшись на місце події, вони почали складати відносно ОСОБА_1 протокол. Йому, як свідку, запропонували розписатись у протоколі та в поясненнях, що він і зробив, не читаючи та не ознайомившись з їх змістом. Після складення складання якихось паперів, працівники поліції залишили їх на місці події, від керування не відсторонювали, транспортні засоби не вилучали. По завершенню ми розійшлись по домівках, а транспортні засоби забрали на наступний день.

Інспектор СРПП Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області Дужик Я.О. в судовому засіданні 14.07.2021 року ствердив, що 14.07.2021 року під час патрулювання в с. Надорожна Івано-Франківського району Івано-Франківської області за допомогою проблискових маячків був зупинений скутер, під керуванням ОСОБА_1 , який не зареєстрований у встановленому законом порядку, про що було складено відповідну постанову. В ході спілкування з ОСОБА_1 у нього було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а запах з ротової порожнини. На його пропозицію ОСОБА_1 погодився пройти тест за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав наявність алкоголю в організмі ОСОБА_1 . За результатами події було складено відповідні адмінматеріали. На момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , разом з ним був товариш ОСОБА_2 , який керував квадроциклом, та який був залучений до справи в якості свідка. Відео по факту зупинки відсутнє. Реєстратор у патрульній машині не працював, а бодікамери перебували у ремонті. Тому відеозапис, який міститься в матеріалах справи, здійснений за допомогою його власного мобільного телефону. Повний відеозапис зазначеної події відсутній, в т.ч. щодо безпосереднього керування ОСОБА_1 скутером та його зупинку на вимогу працівників поліції. На запитання, чуму практично весь відеозапис являє собою чорну картинку, відповів, що було темно.

В судовому засіданні 29.07.2021 року ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Челій-Пушкар О.І. підтримали раніше надані пояснення просили провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Додатково захисник зазначила, що на відеозаписі відсутня фіксація факту керування ОСОБА_1 скутером, момент його зупинки, встановлення осіб, присутніх при складенні протоколу, роз`яснення їм прав та обов`язків, сам процес підготовки та проходження тесту з допомогою приладу «Драгер», процес складання протоколу, тощо. Практично весь відеозапис це чорний екран з рідкими вкрапленнями незрозумілих тіней. Вважає, що даний відеозапис не доводить факту керування ОСОБА_1 скутером у стані сп`яніння.

При прийнятті рішення за наслідками розгляду справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що процесуальні особливості справ про адміністративні правопорушення прирівнюються до кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, яка діяла на момент виявлення адміністративного правопорушення) наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, обов?язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування саме транспортним засобом в стані сп?яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння.

За змістом п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд не приймає до уваги посилання захисника на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог закону та не залучено двох свідків, оскільки згідно вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, в редакції, яка почала діяти з 17.03.2021 року, під час проведення огляду осіб з використанням спеціальних технічних засобів, поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, а отже залучення двох свідків було не обов`язковим.

Згідно ч.ч. 3, 5, 6 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, як зазначено в п.п. 8, 12 розділу ІІ цієї Інструкції, поліцейським має бути оформлене направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ вищевказаної Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, доданий до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не містить дату та час його складання, а також у ньому не зазначено, що він відноситься до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460487 від 11.06.2021 року (а.с. 5).

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460487 від 11.06.2021 року складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не зазначено конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення, зокрема не вказано район та область, що позбавляє суд можливості повно, всебічно та об`єктивно дослідити обставини справи.

Свідок ОСОБА_2 , який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення та письмові пояснення якого містяться в матеріалах справи, а також який був допитаний в судовому засіданні, спростував обставини щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та факту зупинки його транспортного засобу працівниками поліції. Зокрема, з його пояснень вбачається, що ОСОБА_1 вживав алкогольний напій вже після того, як його транспортний засіб перебував у заглушеному стані та був запаркований на обочині дороги під деревом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Дослідивши в судовому засідання додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали судом встановлено відсутність будь-яких фото- та відеозаписів з нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції або службового транспортного засобу, тоді як долучено відеозапис з невідомого пристрою, що є порушенням вимог ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року. До цього ж, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено відомості про те, що здійснювалась відеофіксація, не вказано назву приладу, його серію та номер, а також не вказано, що до протоколу про адміністративне правопорушення додається відеозапис фіксації факту вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому суд враховує те, що обов`язок проводити повну фіксацію як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і подальших процесуальних дій, що вчиняються поліцейськими, передбачений "Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", затвердженою наказом МВС України 18.12.2018 року № 1026, зареєстрована в МЮ України 11.01.2019 року за № 28/3299 (в подальшому Інструкція від 18.12.2018 року). Відповідно до п. 5. розділу ІІ цієї Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський повинен переконатися в точності встановлених на пристрої дати та часу. На думку суду, метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.

Судом не розцінюється, як належний і допустимий доказ, доданий працівниками до матеріалів справи диск із відеофайлом, оскільки такий створений невідомим пристороєм відеофіксації, і не відноситься до пристроїв відеофіксації, які можуть використовуватися працівниками поліції. Такий пристрій відеофіксації не є «бодікамерою» поліцейського, час та дата відеофіксації відсутні. Так, беззаперечним доказом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також інших обставин фіксації цього правопорушення поліцейськими міг стати відеозапис, який би мав бути зроблений за допомогою нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора автомобіля патрульної поліції. При цьому, на наданому поліцією на підтвердження правопорушення диску, міститься відеозапис, який відображає чорний екран з рідкими спалахами світла та незрозумілі тіні, які тяжко ідентифікувати.

Вказані недоліки свідчать про недопустиміть відеозапису, як доказу факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, до матеріалів справи не долучено. До цього ж, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме до нього додаються матеріали, оскільки не вказаний конкретний перелік документів та інших доказів, що вказують на обставини вчинення правопорушення.

При цьому, з долученого відеозапису з невідомого пристрою по факту вчинення 11.06.2021 року ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлено обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, роз`яснення останньому прав та обов`язків, передбачених Конституцією України та КУпАП, в т.ч. права на користування правовою допомогою, відсутні відомості про складання в його присутності протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні відомості про встановлення особи свідка, тощо.

Оскільки під час розгляду справи судом не здобуто, а поліцією не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то і результат приладу «Alcotest 6810 ARCB-0078» не має правового значення для вирішення справи.

Крім цього, суд не приймає до уваги рапорт працівника поліції від 11.06.2021 року, який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а).

Отже, в порушення вимог вищевказаних Інструкцій та ст. 266 КУпАП працівник поліції належним чином не зафіксував в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460487 від 11.06.2021 року та інших матеріалах факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При вказаних не з`ясованих обставинах, відсутності доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, сам по собі наявний протокол про адміністративне правопорушення не дає достатньо підстав для впевненого і переконливого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 в скоєнні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені обставини свідчать про порушення працівником поліції процедури фіксації адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460487 від 11.06.2021 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналогічні позиції стосовно допущених працівниками поліції порушень оформлення матеріалів справи та інших документів у справах про адміністративні правопорушення викладені Верховним судом у постановах по справі № 204/8036/16-а від 19.02.2020 року (виключно водій, а не особа, яка сидить з кермом, підлягає відповідальності за порушення Правил дорожнього руху), по справі № 216/5226/16-а від 18.07.2019 року (доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення), по справі № 177/525/17(2-а/177/23/17) від 08.07.2020 року (сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення), по справі № 524/5536/17 від 15.11.2018 року (відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення ПДР, є неналежним доказом, якщо в протоколі немає посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис).

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 № 460487 не доведено поза всяким розумним сумнівом факт порушення 11.06.2021 року ОСОБА_1 вимог п. 2.9 (а) ПДР, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 40-1, 140, 251, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяУ. Ю. Луковкіна