Справа № 275/755/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

з участю ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Брусилівського районного суду Житомирської області від Відділу поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшов протокол серії ВАБ №621320 від 31.08.2021 року, згідно з яким 30.08.2021 о 15 годині 30 хвилин на подвір`ї за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство в сім`ї, а саме: ображала свою дочку ОСОБА_2 словами нецензурної лайки, чим могла завдати шкоди психічному здоров`ю останньої, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала. Пояснила, що 30.08.2021 поліцію викликала саме вона в зв`язку з тим, що в її будинок, де мешкає донька, приїхала проживати знайома їй ОСОБА_3 , з якою мають неприязні відносини, тому ОСОБА_1 і просила поліцію допомогти звільнити житло, що і відбулося. Однак наступного дня вона дізналася, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 написали на неї заяву в поліцію з приводу вчинення домашнього насильства. Зазначила про відсутність у матеріалах справи доказів вчинення нею інкримінованих дій, адже заяву потерпіла написала лише наступного дня, після чого і оформлювались матеріали.

Допитана як свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що дійсно 30.08.2021 спілкувалася на подвір`ї з ОСОБА_1 , після чого остання пішла в своє сусіднє подвір`я, де спілкувалася з донькою та ОСОБА_3 та виганяла останню з житла, потім викликала поліцію. При цьому ОСОБА_4 вказала, що ОСОБА_1 не лаялася з донькою та не використовувала нецензурних слів щодо останньої, а мала претензії саме до ОСОБА_3 . Також свідок вказала, що з 31.08.2021 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виїхали на інше місце проживання.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_3 не з`явились, враховуючи скорочені строки розгляду справи, визначені ст. 277 КУпАП, викликались до суду за зазначеним ними в поясненнях номером мобільного зв`язку (а.с.3,4), клопотань від потерпілої про відкладення справи не надійшли.

Суд враховує, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади. Одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне вирішення справи з дотриманням вимог закону. За таких обставин, суд розглядає справу без участі потерпілої.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України,особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності законом. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не було зібрано належних доказів, які б у своїй сукупності були достатні для висновку поза розумним сумнівом про доведеність вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

Так, ще в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 дала пояснення що не ображала доньку нецензурними словами, а виганяла саме її подругу із свого будинку, ці ж покази вона послідовно давала і в суді та їх підтвердив свідок.

Суд критично відноситься до письмових пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відібраних лише наступного дня після події 30.08.2021, оскільки останні мають тривалі неприязні відносини з ОСОБА_1 , про що ними і зазначається, до суду для дачі пояснень особи - не з`явилися. Крім того, з їх письмових пояснень вбачається, що учасники сварки мають тривалі взаємні претензії, їх конфлікт 30.08.2021 був двосторонній, однак відсутні докази, що саме потерпіла викликала працівників поліції чи зверталась до них в день події після приїзду поліції, відсутні відповідні рапорти працівників поліції чи заяви потерпілої, що ставить обґрунтований сумнів у вчиненні ОСОБА_1 саме інкримінованого правопорушення, адже безпідставно ототожнювати будь-який словесний побутовий конфлікт між членами сім`ї зі складом адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин, пояснення ОСОБА_1 та свідка щодо не причетності до інкримінованих дій не спростовані сукупністю належних доказів щодо вчинення нею адміністративного правопорушення відносно потерпілої, а самі лише пояснення останньої та її подруги не можуть бути достатніми доказами для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, враховуючи неприязні відносини учасників конфлікту.

Водночас, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а всі сумніви в силу ст. 62 Конституції України мають трактуватись на користь особи, щодо якої складено протокол.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому суддя позбавлений можливості встановити факт вчинення останньою інкримінованого їй адміністративного правопорушення та наявність в її діях складу правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 173-2, 245, ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Брусилівського районного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Миколайчук П.В.