ПОСТАНОВА

іменем України

19 квітня 2021 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр-на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АДПР18 № 451340 від 26 лютого 2021 року, складеного поліцейським СРПП Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Шпачуком Д.В., вбачається, що 09 лютого 2021 року близько 09 год собака, що належить ОСОБА_1 , самовільно залишила територію, яка не обмежена парканом, забігла на територію ОСОБА_2 , де задушила 6 курей, завдавши цим матеріальні збитки, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.154 ч.2 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.154 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях. Частина 2 вказаної статті передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, 09 лютого 2021 року близько 09 год собака, що належить ОСОБА_1 , самовільно залишила територію, яка не обмежена парканом, забігла на територію ОСОБА_2 , де задушила 6 курей, завдавши цим матеріальні збитки.

Жодних даних про те, що ОСОБА_1 у вказаний період часу утримував собаку у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстровану собаку, або привів її в громадське місце, чи вигулював собаку без повідка і намордника чи в невідведених для цього місцях, ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в матеріалах справи не має, відсутні також посилання на відповідний пункт Правил утримання собак та котів, які діють у місцевості, де проживає ОСОБА_1 .

Окрім цього, сам заявник ОСОБА_2 вказує у своїх письмових поясненнях та в заяві про подію, що курей подушили невідомі йому собаки з вулиці. Така ж обставина відображена у рапорті поліцейського СРПП №2 Шпачука Д.В., який складав даний протокол. Жодних даних про те, що до події причетна собака ОСОБА_1 у справі також не має. При цьому ОСОБА_1 поліцейський навіть не опитував з даного приводу.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Сам протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не є, на думку суду, належним і допустимим доказом в розумінні ч.1 ст.251 КУпАП.

Як пояснив ОСОБА_1 в суді, чиї саме собаки могли бути причетними до загибелі сусідських курей, він не знає і працівники поліції його з цього приводу не опитували.

За таких обставин справи суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу і події правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

Керуючись ст.247, ст.284 КУпАП, на підставі ч.2 ст.154 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя /-/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко