ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1412/21 Справа № 205/4687/21 Суддя у 1-й інстанції - Нощенко І. С. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника - Неруша О.В., апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2021 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 23 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 13 квітня 2021 року о 14 годині 50 хвилин в м. Дніпро, по пр. І. Мазепи, буд.37, керував автомобілем «HONDA ACCORD», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду №1667 від 02.05.2021 року КП «ОМПЦЛЗ» ДОР, ОСОБА_1 , перебував в стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження на п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги апелянт мотивує тим, що рішення суду незаконне, оскільки в матеріалах справи не має доказів порушення ПДР України, які стали підставою для зупинки транспортного засобу, тому подальші дії працівників поліції були незаконними. Крім того в матеріалах справи не має доказів про наявність в апелянта ознак сп`яніння. Окрім цього апелянт вказує, що медичним висновком було встановлено наркотичне сп`яніння, похідні фенілалкіламінів, але не зазначено кількісний показник речовин та конкретний вид речовини, в той час коли похідні фенілалкіламінів не є самостійно наркотичним засобом, а є лікарським препаратом, що підтверджується відповіддю КЗ Дніпропетровського обласного бюро судово-медичних експерти ДОР. Разом з цим, апелянт зазначає, що для встановлення кількісного складу речовини необхідно проводити метод ВЕРХ, а матеріалами справи не підтверджується, яким саме методом проводився огляд. Також, висновок був складений з порушенням, оскільки виготовлений не в день проходження огляду і не вручався ОСОБА_1 , на підставі чого протокол є також недійсним доказом, так як складений з порушенням строку, а під час складання не роз`яснювалися права, передбачені ст. 268 КУпАП та не відсторонено від керування автомобілем.

В апеляційному суді захисник Неруш О.В. підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасника перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення(а.с.1); відеозаписом, на якому зафіксовано викладені в протоколі обставини справи(а.с.1а); висновком щодо результатів медичного огляду, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння похідні фенілалкіламінів(а.с.4). Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції безпідставно зупинили ОСОБА_1 на переконання апеляційного суду не є самостійною підставою для скасування постанови суду, оскільки не спростовує той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. При цьому, після зупинки транспортного засобу працівники поліції повідомили ОСОБА_1 причини зупинки, якими виявилися, що останній зупинився за стоп лінією, чого останній в подальшому не оспорював, що підтверджується відеозаписом.

Стосовно доводів про відсутність в матеріалах справи доказів наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, то вони також спростовуються відеозаписом з якого видно, що працівниками поліції під час спілкування з ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, після чого останньому було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що водій погодився.

Що стосується доводів про відсутність в матеріалах справи доказів перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного спяніння, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки даний факт підтверджується відповідним висновком, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння похідні фенілалкіламінів, тобто останній перебував у стані наркотичного сп`яніння. При цьому, як видно з відеозапису у ОСОБА_1 було відібрано сечу та встановлено, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Даний спосіб виявлення стану сп`яніння не суперечить зазначеному у відповіді КЗ Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи ДОР, яка долучена до матеріалів справи. Отже спосіб виявлення стану сп`яніння у ОСОБА_1 був проведений у встановленому законом порядку.

Безпідставними апеляційний суд вважає доводи, що висновок був складений не в день огляду, оскільки Інструкція від 09.11.2015 № 1452/735, не містить строків щодо складання висновку, а останній може бути виготовлений лише після проведення лабораторного дослідження, для проведення якого необхідний час.

Необгрунтованими апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги про неналежність як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, так як висновок щодо результатів медичного огляду був складений 02 травня 2021 року, після чого працівники поліції запросили ОСОБА_1 на 22 травня для складання протоколу, та того ж дня він був складений, тобто з дотриманням строку, передбаченого ст. 254 КУпАП, не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Разом з цим, даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 не не роз`яснювали права, передбачені ст. 268 КУпАП, до апеляційної скарги не додано.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький