Справа № 529/603/21
Провадження № 3/529/156/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 року смт Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що раніше протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2021 року близько 16 год. 28 хв. по вул. Польовій в с. Трояни Полтавського /раніше - Диканського/ району Полтавської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, зміни забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. Таким чином, водій ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Особою, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 подано суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за наявними у справі матеріалами. У цій заяві ОСОБА_1 також вказав, що відповідно до ст. 63 Конституції України він відмовляється давати показання або пояснення щодо себе та повністю підтримує подані ним раніше свої письмові пояснення, клопотання, заяви у справі.

У раніше поданих клопотаннях ОСОБА_1 вказував, що вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він не визнає, вважає, що у його діях відсутній склад вказаного правопорушення.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом Матюхом О.В. подано суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, за наявними у справі матеріалами. У цій заяві адвокат Матюх О.В. також вказав, що повністю підтримує подані ним раніше письмові клопотання, заяви у справі та просить їх врахувати при розгляді справи.

У раніше поданій заяві представник ОСОБА_1 - адвокат Матюх О.В., посилаючись на норми законодавства, вказав, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху, або якщо по оперативній інформації транспортний засіб, його водій чи пасажири якимось чином причетні до скоєння правопорушення тощо. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Лише у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд може бути проведений у найближчому закладі охорони здоров`я. Працівник поліції не може безпідставно звинувачувати будь-яку особу в тому, що вона перебуває в стані сп`яніння і таким чином надмірно втручатися в її особисте життя, вимагаючи поїхати до найближчого лікувального закладу. Лише за наявності об`єктивних ознак, передбачених відповідною Інструкцією, поліцейський спочатку має запропонувати особі пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів і лише потім визначатися щодо необхідності огляду лікарем. Відсутність у працівників поліції засобів для огляду водіїв на предмет сп`яніння на місці зупинки, не дає підстав не виконувати вимоги законодавства щодо цього. Посилаючись на вказані обставини, представник ОСОБА_1 - адвокат Матюх О.В. зазначив, що у справі відсутні достатні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення повністю підтверджується наступною сукупністю доказів, які були досліджені в судовому засіданні:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 09 липня 2021 року серії ДПР18 № 159077, відповідно до якого водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, зміни забарвлення шкірного покриву обличчя, та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано технічними засобами відеозапису, порушивши таким чином вимоги п. 2.5 ПДР України;

- відеозаписами із відеореєстратора та нагрудної бодікамери поліцейського від 09.07.2021, на яких зафіксовані керування водієм ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмова ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Драгер та у медичному закладі, хоча поліцейський неодноразово пропонував це ОСОБА_1 , адже у нього були явні ознаки алкогольного сп`яніння.

Працівниками поліції дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена належними та допустими доказами.

В свою чергу, не приймаються до уваги пояснення ОСОБА_1 при здійсненні поліцейським відеофіксації виявлення правопорушення та його оформлення про те, що він не керував автомобілем ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки такі пояснення спростовуються безперервними відеозаписами з відеореєстратора та бодікамери поліцейських, на яких чітко видно, що патрульні безперервно рухалися на службовому автомобілі за автомобілем ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який після їх вимоги за допомогою звукового спецсигналу, зупинився на узбіччі і після цього пасажир цього автомобіля швидко вийшов з нього, а водій ОСОБА_1 пересів з місця водія на місце пасажира. На відеозаписі також зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як за допопогою спеціального технічного засобу Драгер на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі, хоча мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Вказаний відеозапис спростовує твердження представника ОСОБА_1 - адвоката Матюха О.В. про те, що поліцейські не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, а вказали лише про такий огляд лікарем у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 та його представником не було надано суду жодних доказів, які б спростовували вказані відеозаписи чи підтверджували б факт того, що в цей момент інша особа керувала автомобілем, а ОСОБА_1 був лише його пасажиром. На думку суду, заперечення ОСОБА_1 того, що саме він керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння є лише способом уникнення останнім відповідальності.

Твердження ОСОБА_1 при здійсненні поліцейським відеофіксації про те, що поліцейськими було порушено процедуру проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, адже при пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння були відсутні свідки, суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП (у редакції, чинній на момент вчинення правопорушення) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, згідно вищевказаної норми закону, чинної в момент вчинення правопорушення, присутність двох свідків при проведенні огляду водія на стан алкогольного сп`яніння не є обов`язковою, за умови застосування при цьому поліцейським технічних засобів відеозапису.

Враховуючи те, що поліцейськими здійснювалася безперервна відеозйомка, в ході якої, зокрема, було зафіксовано пропозицію поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу Драгер або у медичному закладі та відмову ОСОБА_1 від проходження вказаного огляду, суд дійшов висновку, що поліцейськими було дотримано вимоги чинного законодавства щодо процедури проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи наявні у справі докази, суд визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Враховуючи вищевказані обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність твердження ОСОБА_1 та його представника про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпаП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому обставини зазначені в ч. 2 ст. 33 КУпАП судом не враховуються.

Враховуючи те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, вказане правопорушення являється грубим порушенням водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, приходжу до висновку, що за вчинене ОСОБА_1 необхідно призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде достатнім для попередження вчинення ним подібних правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 454,00 грн, як з особи, на яку накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 266, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 287, 289 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя О.С. Кириченко