Справа № 699/847/21
Номер провадження № 3-зв/699/1/21
ПОСТАНОВА

щодо самовідводу судді

29.09.2021 року м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Свитка С.Л., розглянувши заяву про самовідвід судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінової Г.М. у розгляді адміністративного матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М. подала заяву про самовідвід, яка мотивована тим, що за результатами автоматизованого розподілу документообігу суду, її визначено суддею у розгляді адміністративного матеріалу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а останній є батьком ОСОБА_2 , яка працює її помічником.

Розглянувши вказану заяву, вважаю, що заява судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінової Г.М. про самовідвід є такою, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення прямо не передбачено можливість судді заявляти про самовідвід або заявляти відвід судді.

Разом з тим, ст.1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частинами 1-4 ст.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення можуть виникати обставини, які у інших видах судочинства є безумовною підставою для заявлення відводу судді.

Найближчим до судочинства у справах про адмінправопорушення є кримінальне судочинство, а тому вважаю необхідним при вирішенні даного самовідводу керуватися саме нормами Кримінального процесуального кодексу України в порядку застосування аналогії закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Наявність у помічника судді близьких родинних стосунків з особою, відносно якої даним суддею розглядається судова справа про притягнення до відповідальності за будь яких обставин може викликати сумнів у звичайного стороннього спостерігача щодо неупередженості судді, оскільки помічник судді є працівником патронатної служби і призначається на посаду виключного за поданням судді, помічником якого він є.

Підпунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН N 2006/23 від 27 липня 2006 року, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України», рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Крім того, ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінової Г.М. з метою уникнення сумніву в її неупередженості у зв`язку перебуванням у її підпорядкуванні доньки особи, стосовно якої розглядається судова справа.

Керуючись п.4 ч.1 ст.75, ст.80 КПК України, ст.ст.7,245,248 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінової Г.М. про самовідвід у розгляді адміністративного матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - задовольнити.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення скерувати до Корсунь-Шевченківського районного суду для виконання вимог повторного розподілу судової справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Свитка С.Л.