Справа №: 148/272/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2021 року Тульчинського районного суду

Вінницької області

В складі головуючого судді: Ковганича С.В.

за участю правопорушника ОСОБА_1

захисника правопорушника Кугутюка О.В.

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши матеріали, які надійшли з Тульчинського РВП ГУ НП у Вінницькій області про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за порушення ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 099061 від 31.01.2021 вбачається, що 31.01.2021 о 19:20 год. ОСОБА_1 в смт. Шпиків по вул. Шевченка, керував автомобілем ЛУАЗ 969 М, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що дійсно 31.01.2021 він з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 відпочивали в лісі, куди їх привіз його зять ОСОБА_2 на своєму автомобілі. В подальшому, зять приїхав, щоб їх забрати, однак виявилося, що автомобіль зламався і потребує ремонту, а тому ОСОБА_6 поїхав за запчастинами, а він спільно з ОСОБА_4 і ОСОБА_3 залишилися очікувати його у салоні автомобіля та у цей час приїхали працівники поліції, які винесли щодо нього постанову за керування транспортним засобом без посвідчення водія. В той, час як факт керування автомобілем він заперечив, автомобіль стояв і був технічно несправний. Свідків зазначених у протоколі на місці події не було. Факт вживання алкоголю визнав, однак вказав, що не керував транспортним засобом, а також не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки йому не пропонували.

Представник ОСОБА_1 адвокат Кугутюк О.В. просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення , оскільки працівниками поліції належним чином не зафіксовано факт правопорушення та допущено ряд порушень.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 31.01.2021 він на своєму автомобілі завіз свого тестя ОСОБА_1 з компанією в ліс на пікнік. Пізніше приїхав забирати їх, їхавши назад по дорозі автомобіль поламався. Він зателефонував своєму діду, який приїхав, його забрав і підвіз у смт. Шпиків, де знаходилися необхідні запчастини. Повернувшись до автомобіля, він полагодив його, а в цей час ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 йому повідомили, що поки він був відсутній приїжджали працівники поліції та оштрафували ОСОБА_1 за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та без водійського посвідчення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 зазначила, що вона з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відпочивали в лісі. Їх завіз зять ОСОБА_1 і забрав на своєму автомобілі. Машина по дорозі з лісу зламался. Вони сиділи в автомобілі, поки зять поїхав за запчастинами. В цей час приїхала поліція. Виписали штраф, що ОСОБА_1 керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та без водійського посвідчення. Погроз зі сторони працівників поліції ОСОБА_1 не було. ОСОБА_1 автомобілем не керував, про що він повідомив працівникам поліції. Свідків зазначених в протоколі не було.

Свідок ОСОБА_3 надала суду аналогічні пояснення , а також зазначила, що будь-яких інших свідків, які могли б спостерігати зазначені обставини, не було.

Свідок ОСОБА_5 , який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, суду пояснив, що йому незрозуміло з якого приводу його викликали до суду, про дану подію йому нічого невідомо, ніяких документів він не підписував, ніяких фактів не засвідчував.

Свідок, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, відомостей про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 2), направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 3), копію постанови (а.с. 4), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння

(а.с. 5), копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.6), суд прийшов до наступних висновків.

Диспозиція ст. 130 ч. 1 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП).

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 за № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За приписами ст. 266 ч. 2 КУпАП, та п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція № 1452/735 від 09.11.2015), п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція № 1395 від 07.11.2015), огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд.

Згідно ст. 266 ч. 3 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом з тим, свідок - ОСОБА_7 , зазначений у протоколі та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, у судове засідання за викликом суду не з`явився, в той час як, інший свідок ОСОБА_5 заперечив факт своєї присутності на місці події, а також заперечив факт підпису у протоколі і акті огляду.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 266 КУпАП, передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення крім протоколу про адміністративне правопорушення, надано: направлення і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Однак, зазначені документи не можуть бути прийняті як належні і допустимі докази вини ОСОБА_1 , оскільки отримані з порушенням процедури їх складення і є недійсними.

При цьому, у матеріалах справи немає будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 протиправних дій пов`язаних з відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, в той час, як обставини зазначені у протоколі спростовуються поясненнями свідків наданими у судовому засіданні.

Крім того, працівником поліції не виконанні вимоги ст. 265-2 КУпАП, в разі якщо останнім встановленні підстави для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП.

Будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення працівниками поліції не надано і посилання на них в самому протоколі не наведено, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в протоколі є припущенням, яке на доказах не ґрунтується.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Згідно ст. 129 п. 2 Конституції України однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Провівши аналіз зібраних по справі доказів, суд прийшов до висновку, що при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, в повній мірі не дотримано вимог ст. 256, 264, 265 КУпАП. Зокрема, достовірно не встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 яке ним повністю заперечено в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Працівником поліції не виконанні вимоги вказаної статті так як в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 099061 від 31.01.2021 відносно ОСОБА_1 не зазначені його пояснення або відмова від надання пояснень.

З урахуванням пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, матеріалів справи та встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження по справі відлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, так як, відповідно до приписів зазначеної статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 9, 130, 247 п.1, 245, 251, 256, 280, 284 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя: