Справа № 589/2372/21
Провадження № 3/589/941/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Шостка

Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Прачук О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу, 06 червня 2021 року близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за місцем проживання: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство щодо свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 , яке виразилося у висловлювані словесних образ та нецензурної лайки на його адресу, що завдало шкоди психічному стану здоров`я потерпілого.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що з чоловіком вони давно розлучені, квартира, в якій вона мешкає, належить їй на праві власності, ОСОБА_2 в ній не проживає і навіть не зареєстрований. Від вказаної квартири у нього залишились ключі і він систематично приходить до неї в стані алкогольного сп`яніння і вчиняє сварки. 06.06.2021 він знову прийшов, відчинив двері, стягнув її за руку з дивану. Вона вже не стерпіла його постійні знущання і відповіла йому словесною лайкою, після чого він викликав поліцію.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в діях особи, враховуючи таке.

Згідно з положеннями ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд, керуючись принципами всебічності, повноти, об`єктивності та законності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції Закону № 2229-VIII від 07.12.2017р. «Про запобігання та протидію домашньому насильству») адміністративна відповідальність настає за домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до визначення, яке міститься в п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII від 07.12.2017р. «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Слід зазначити, що Закон № 2229-VIII від 07.12.2017р. спрямований на реалізацію положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству (надалі - Стамбульська Конвенція).

Стамбульською Конвенцією домашнє насильство розуміється як певний спосіб поведінки, якою одна особа намагається утвердити або підтримати контроль над іншою особою, що відноситься до певної вразливої групи і знаходиться у вразливій ситуації. Однак це жодним чином не свідчить про те, що міжнародні договори мали намір розглядати як «домашнє насильство» будь-яке насильство, що трапляється між членами сім`ї, але яке зумовлене іншими причинами.

Суд не має підстав вважати, що законодавець, приймаючі Закон № 2227-VIII, під терміном «домашнього насильства» мав намір визначити більш широке коло діянь, ніж міжнародне законодавство, на імплементацію якого він спрямований. Тому посилання лише на те, що потерпілим від правопорушення є колошній член сім`ї винного, недостатньо для того, аби стверджувати про існування ситуації домашнього насильства у значенні, яке надається цьому терміну Стамбульською Конвенцією та законом, що ухвалено з метою її імплементації.

Наведене узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 647/1931/19.

Тобто, ст. 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства. Будь-яка суперечка чи конфлікт, які виникають між родичами або членами сім"ї ( в. т. колишніми), не можуть однозначно трактуватись, як домашнє насильство.

Між тим суду не було надано відомостей, які доводили б, що у вказаних вище обставинах потерпілий відносився до певної вразливої групи чи знаходився у вразливій ситуації у відносинах з ОСОБА_1 , тобто зазнав саме домашнього насильства з її боку.

Так дані, які містяться у доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалах, а саме: поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказують виключно на те, що між ними виникла сварка.

Однак, без з`ясування природи та причин сварки, її ініціатора та обставин життя сторін конфлікту, неможливо однозначно стверджувати про те, що один із учасників сварки став жертвою домашнього насильства.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_1 .

В поясненнях, наданих ОСОБА_2 працівникам поліції, також відсутні дані про те, що йому була завдана якась шкода в результаті сварки з колишньою дружиною.

Таким чином, у діях ОСОБА_2 відсутні ознаки саме домашнього насильства.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 245, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.В.Прачук