Справа №450/3521/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

16.08.2021 о 13 годині 30 хвилин у м. Львові на вул. Тиктора, 10, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Galaxy номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, залишив місце події, не повідомивши орган поліції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 факт правопорушення визнав, зазначив, що шкодує про скоєне, зробив відповідні висновки та при ухваленні рішення просив врахувати дані про його особу.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно п.2.10 а ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №284875 від 16.08.2021, який засвідчує факт допущених порушень ПДР, схемою місця ДТП, яка фіксує обставини події, зокрема місце розташування транспортних засобів під час ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рапортом, поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, доведена повністю.

Згідно ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 обставин судом не встановлено.

Відповідно до ст. 34 КУпАП, обставинами, що пом`якшують провину ОСОБА_4 є те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, факт вчинення правопорушення визнав та усвідомив наслідки вчиненого.

Крім того, ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з фактичних обстави справи, зокрема, враховує той факт, що ОСОБА_1 одразу після ДТП не залишав місця події, а намагався з`ясувати дані про особу володільця іншого транспортного засобу та протягом трьох годин чекав останнього з метою складення євро протоколу, тобто фактично вживав заходи для належного оформлення події.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Приймаючи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, усвідомив наслідки вчиненого, враховуючи вищенаведені дані про його особу, приходжу до висновку, що ОСОБА_4 слід звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрити.

Керуючись ст. ст.22,122-4, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно останнього закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.