Справа № 177/1357/21
Провадження № 3/177/576/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 жовтня 2021 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Березюк М. В.

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області,

офіційно не працевлаштованої,

зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

22.09.2021 на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого 09.09.2021 о 19:04 год ВП № 1 виявлено, що ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_1 , ухилилася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків щодо малолітньої доньки ОСОБА_1 , 2007 р.н., яка намагалася вчинити самогубство, чим порушила ст. 150 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_1 в ході судового засідання вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнала, суду пояснила, що дійсно є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначала, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки щодо всіх своїх неповнолітніх дітей, в тому числі і ОСОБА_1 , займається їх вихованням, забезпечує всім необхідним. ОСОБА_1 має певні проблеми з психічним здоров`ям, у зв`язку з чим періодично проходить лікування в КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР», про що надала суду докази. Вона вживає всіх заходів для належного виховання доньки, проводить з нею душевні розмови, пояснює життєві ситуації, навчає правилам поведінки в суспільстві, однак в силу стану здоров`я її дитини, остання не зовсім адекватно себе поводить та дослухається до неї. Вказувала, що вона є вдовою, єдиним годувальником багатодітної родини, заробляє на життя родини господарством, а тому не може постійно перебувати поруч з донькою ОСОБА_1 .

Підтвердила, що 09.09.2021 її донька ОСОБА_1 дійсно намагалася порізати собі вени, через нерозділене кохання, як вона вказувала. Зазначала, що після того, як її доньку привела додому класний керівник, вона поговорила з донькою, заспокоювала її та роз`яснювала небезпечність даної ситуації, просила розповідати про свої потреби їй, при цьому забрала у доньки телефон та наказала сидіти вдома, поки вона не повернеться, адже був час забирати корів з череди. Коли вона повернулася додому, побачила, що донька не послухала її та пішла з дому, як виявилося до подруг, а потім до вчителя, яка й викликала поліцію.

Вказувала, що належним чином виконує свої батьківські обов`язки, не ухиляється від їх виконання та вживає всіх заходів для забезпечення добробути дітей. Вважала, що її вини в ситуації, що сталася не має.

Неповнолітня ОСОБА_2 , в ході судового засідання, за відсутності заперечень з боку матері, яка була присутня при наданні дівчинкою пояснень, суду пояснили, що дійсно 09.09.2021 намагаючись привернути увагу хлопця, з яким спілкувалася телефоном та який повідомив, що не бажає підтримувати з нею стосунків, вона вирішила порізати собі вени та направити йому вказане відео. Пояснювала, що про існування вказаного хлопця, вона матері нічого не сказала, оскільки остання проводить з нею розмови щодо недоцільності раннього кохання. Зазначала, що ОСОБА_1 виховує її та інших дітей у їх родині сама, спілкується з дітьми, вони разом готують їжу, гуляють, мати проводить з нею роз`яснювальні розмови про життя, стосунки в них нормальні, мати цікавиться її життям як в школі, так і в особистому житті, колом її спілкування. Зазначала, що усвідомила те, що вчинила, при цьому вказувала, що вини матері в цьому не має.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, а також докази додані ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_1 , 19.04.2007, що підтверджується сукупністю матеріалів справи та підтверджено учасниками справи.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків, або осіб, які їх заміняють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 154 Сімейного кодексу України, батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів доданих до нього, 09.09.2021 ОСОБА_1 ухилилася від виконання покладених на неї батьківських обов`язків щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , яка порізала собі вени.

Однак, протокол та додані до нього матеріали не розкривають, в чому саме виявилося таке невиконання батьківських обов`язків.

Так, з письмових пояснень ОСОБА_3 слідує, що вона є вчителем ОСОБА_1 , яка 09.09.2021 порізала собі вени, отримавши незначні пошкодження, медичної допомоги не потребувала. Вона відвела дитину додому, однак дитина знову прийшла до неї та вона викликала поліцію.

Письмові пояснення неповнолітньої ОСОБА_1 повністю узгоджується з поясненнями наданими нею в судовому засіданні, в присутності законного представника, де вона вказувала, що коли мати пішла з дому, вона її заборони не послухалася та пішла гуляти з подругами, після чого вони пішли до класного керівника, яка викликала поліцію.

Письмові пояснення ОСОБА_1 викладені на окремому аркуші також узгоджуються з поясненнями наданими в судовому засіданні, згідно яких ОСОБА_1 після події (намагання дочки порізати вени та приведення її класним керівником додому) вона провела з донькою бесіду, після чого змушена була їхати за коровами, а тому наказала доньці бути вдома до її повернення. Однак, остання її не послухала, за її відсутності покинула будинок, пішла до дівчат, а опісля до класного керівника, яка викликала поліцію.

Пояснення ОСОБА_1 надані до протоколу про нібито визнання вини, суд не приймає до уваги, оскільки вони суперечать позиції висловленій у судовому засіданні та при безпосередньому сприйнятті судом її пояснень.

Медичними довідками підтверджується той факт, що мати вживає заходів для того, щоб неповнолітня ОСОБА_1 , враховуючи її стан здоров`я, отримувала необхідне лікування (а.с. 15, 20).

З характеристики неповнолітньої ОСОБА_1 з місця її навчання слідує, що вона проживає з матір`ю ОСОБА_1 та навчається у 8 класі філії Веселівської гімназії Красівського ліцею Новопільської сільської ради. Мати дівчини намагається брати участь у шкільному та особистому життя дитини, але на поведінку дитини це позитивно не впливає. Мати спілкується з адміністрацією школи, класним керівником та однокласниками доньки, хвилюється за її виховання та здоров`я, однак відносини між ними напружені (а.с. 21). Згідно характеристики щодо ОСОБА_1 , остання намагається брати активну участь у шкільному та особистому житті дитини, але на поведінку дитини це не впливає, відносини між матір`ю та дитиною напружені (а.с. 22).

Згідно характеристики щодо ОСОБА_1 , остання веде звичайний спосіб життя, займається впорядкуванням житла та присадибної ділянки, офіційно не працює, скарг та нарікань від сусідів не має, до адміністративної відповідальності не притягувалася (а.с. 23).

Вказані обставини, в своїх сукупності, свідчать про те, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 . Мати вживає всіх залежних від неї та можливих заходів для забезпечення належних умов життя, здоров`я, розвитку та виховання дитини, однак остання в силу свого віку, стану здоров`я, не завжди прислухається до матері, що не може свідчити про неналежне виконання нею своїх батьківських обов`язків.

Суду не надано будь-яких доказів, які б поза розумним сумнівом вказували про те, що ОСОБА_1 не виконала обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання по відношенню до доньки ОСОБА_5 та що невиконання нею таких обов`язків призвело до того, що неповнолітня намагалася різати собі вени, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, серед іншого, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, викладеної зокрема в рішенням «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність перед судом події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 184, 251, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя М.В. Березюк