Справа № 127/6506/21
Провадження № 33/801/533/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., переглянувши адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за його апеляційною скаргою на постанову судді Вінницького міського суду Вінниць-кої області від 11 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відпо-відальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -ня, уродженця м. Мари Туркменія, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , грома-дянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 , за його зазна-ченням місцем проживання вказане АДРЕСА_2 , за частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08 березня 2021 року серії ДПР18 № 521644, складеного о 23.10 годині у м. Вінниці по вул. Пи-рогова, № 109-В, 08 березня 2021 року о 22.15 годині у м. Вінниці по просп. Юності, № 10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Me-gane», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у при-сутності лікаря-нарколога у Комунальному некормеційному підприємстві «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради». Згідно висновку лікаря від 08 березня 2021 року № 0751 ОСОБА_1 на момент ог-ляду перебував у стані наркотичного сп`яніння, результат огляду позитивний - канабіс. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9(а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспорт-них засобів на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 454,00 гривні судового збору в дохід держави.

Не погоджуючись з такою постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржує її в апеляційному порядку, просить поновити йому строк на апе-ляційне оскарження, оскільки копію постанови він отримав лише 01 червня 2021 року, що підтверджується даними із сайту Укрпошти. Також ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити. Скаржник вважає постанову суду першої інстанції від 11 трав-ня 2021 року незаконною, необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм ма-теріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактич-ним обставинам справи, неналежного дослідження доказів. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає на неналежне повідомлення його про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило його права на захист, зокрема, щодо призначен-ня у справі судово-хімічної експертизи, оскільки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» як медичний заклад не входить до переліку медич-них установ, які мають право на проведення огляду на стан сп`яніння. Крім цього порушені вимоги статті 266 КУпАП стосовно порядку проведення огляду на стан сп`яніння внаслідок проведення огляду у закладі охорони здоров`я, хоча доказів про відмову від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу чи незгоди з результатами огляду у матеріалах справи немає, а також не залучені двоє свідків під час проведення огляду. Провадження у справі має бу-ти закрите з огляду на зміни у законодавстві стосовно статті 130 КУпАП, що було залишене судом без належного реагування.

Згідно норм статті 289 КУпАП скаргу на постанову у справі про адмініс-тративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її ви-несення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений органом, правомочним розглядати скаргу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пере-глянувши її у межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляцій-не оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2021 року підлягає задоволенню. Натомість апеляційна скарга за-доволенню не підлягає.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду вкотре не з`явився, су-дові засідання були призначені на 30 червня 2021 року, 15.00 годину, 02 серпня 2021 року, 13.00 годину, 18 серпня 2021 року, 14.00 годину. Скаржник в елек-тронній формі подав суду заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 18 серпня 2021 року, посилаючись на хворобу та перебування на обов`язко-вій ізоляції у ковідному відділенні Лисянської центральної районної лікарні. Апеляційний суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 та відкладення втретє розгляду справи, ураховуючи те, що судо-ві повістки про явку в суд на усі визначені у послідовному порядку дати на-правлялися скаржнику за вказаною ним самим адресою, однак повернуті пош-тою із зазначенням про відсутність адресата за вказаною адресою. Проте, як убачається з клопотань ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, він по-інформований про день, час та місце її розгляду. Дійшовши висновку про мож-ливість і необхідність вирішення справи в порядку апеляційного провадження без участі скаржника, апеляційний суд ураховує, що ним до заявленого клопо-тання про відкладення розгляду справи не додані належні і допустимі докази щодо перебування на стаціонарному ( амбулаторному ) лікуванні станом на 18 серпня 2021 року.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд пере-глядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обме-жений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде вста-новлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місце-вого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Пунктом дванадцятим розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ Украї-ни та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/ 27858, визначено, що у разі наявності підстав згідно з ознака-ми, визначеними в пункті четвертому розділу I цієї Інструкції, вважати, що во-дій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реак-ції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здо-ров`я. Згідно з пунктом четвертим розділу І цієї Інструкції ознаками наркотич-ного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння ( крім запаху алкоголю з порожнини рота ); зву-жені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З матеріалів адміністративної справи, зокрема, протоколу про адміністра-тивне правопорушення від 08 березня 2021 року серії ДПР18 № 521644, скла-деного о 23.10 годині у м. Вінниці по вул. Пирогова, 109-В, увечері цього дня 08 березня 2021 року о 22.15 годині у м. Вінниці по просп. Юності, 10 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Megane», державний но-мерний знак НОМЕР_2 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`я-ніння у встановленому законом порядку проводився у присутності лікаря-нар-колога за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 109-В у Комунальному некомер-ційному підприємстві «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9(а) Пра-вил дорожнього руху. До протоколу про адміністративне правопорушення до-даний медичний висновок від 08 березня 2021 року № 0751, згідно якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння внаслі-док вживання канабісу ( алкотест 6820 - 0,00‰, аналіз сечі на мультитест: кана-біс - позитивно ), а також рапорт поліцейського, яким складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно події, за результатами якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопо-рушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд першої інс-танції дійшов висновку, що його вина у вчиненні зазначеного правопорушення доведена матеріалами справи, він підлягає відповідальності, передбаченій За-коном.

З висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, слід погодитися, оскільки він є правильним, об`єктивним, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Оскаржуючи постанову суду першої інстанції від 11 травня 2021 року, ОСОБА_1 вказує на неналежне повідомлення його про дату, час та місце роз-гляду справи, що в свою чергу позбавило його можливості заявити клопотання про призначення експертизи, адже, на його думку, КНП «Центр терапії залеж-ностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» не входить до переліку уста-нов, які мають право проводити огляд на стан сп`яніння.

Проте з такими доводами скарги апеляційний суд категорично не погоджу-ється, вони не відповідають матеріалам справи, з яких слідує, що ОСОБА_1 був достеменно обізнаний щодо судового розгляду справи, зокрема, на це пря-мо вказує направлення ним до суду засобами електронного зв`язку напередодні судового засідання клопотання саме про призначення судово-хімічної експерти-зи. Крім того Європейський суд з прав людини в рішенні від 03 квітня 2008 ро-ку у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони у розумні інтер-вали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Тому, з урахуванням викладеного, зважаючи на законодавчо ско-рочені строки розгляду даної категорії справ, вирішення судом справи за від-сутності ОСОБА_1 не можна визнати порушенням його прав, оскільки при-сутність особи при розгляді даної категорії справ у розумінні статті 268 КУпАП не є обов`язковою. При цьому належить підкреслити, що клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-хімічної експертизи судом першої інстанції було ретельно розглянуте, в оскаржуваній постанові суду йому надана відповідна правова оцінка.

Стосовно твердження скаржника про неправомірність проведення його ог-ляду у КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» через відсутність даного закладу у переліку медичних установ, яким надано право проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, то з такими доводами скаржника апеляційний суд також не погоджується. Так на доведення такої сво-єї позиції ОСОБА_1 посилається на наявний у матеріалах справи перелік закладів охорони здоров`я, затверджений наказом Департаменту охорони здо-ров`я Вінницької обласної державної адміністрації від 19 січня 2017 року № 55 «Про організацію огляду на стан сп`яніння водіїв в закладах охорони здоров`я області». Втім належить звернути увагу скаржника, що у цей перелік включе-ний Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія», назва яко-го внаслідок перейменування установи змінена на КНП «Центр терапії залеж-ностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради». Таким чином зазначення скаржником про відсутність у даного закладу охорони здоров`я права проведен-ня огляду водіїв на стан сп`яніння є абсолютно безпідставним.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на норми статті 266 КУпАП, крім зазначеного вище також вказує на порушення порядку проведен-ня його огляду на стан сп`яніння через незалучення двох свідків. Однак скарж-ник у доведення цієї своєї позиції посилається на загальні правила виявлення ознак стану сп`яніння. Проте у даному випадку поліцейським у нього були ви-явлені ознаки наркотичного сп`яніння, що відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що зни-жують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутріш-ніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листо-пада 2015 року за № 1413/ 27858, потребує проведення спеціальної процедури огляду водія транспортного засобу на стан наркотичного сп`яніння у медич-ному закладі за направленням поліцейського. У такому випадку залучення свід-ків під час проходження огляду у медичному закладі законом не передбачено.

Аргументи апеляційної скарги про необхідність закриття провадження у справі внаслідок скасування норми, якою встановлювалася адміністративна від-повідальність за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`я-ніння, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

До набрання чинності Законом України від 22 листопада 2018 року № 2617 -VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощен-ня досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», тобто до 01 липня 2020 року, положеннями КУпАП була передбачена адмініс-тративна відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Після набрання чинності вка-заним законом, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема, за керу-вання транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння виключена з частини першої статті 130 КУпАП та закріплена у статті 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лі-карських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Разом з тим, За-коном України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про вне-сення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону України № 2617-VIIІ, а саме згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону України № 720-IX у пункті першому Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключений підпункт четвертий, за яким запровадження нової редакції статті 130 КУпАП виключало адміністра-тивну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`янін-ня. Відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року. У пункті другому Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключений під-пункт 171, який, доповнивши КК України статтею 286-1, криміналізував відпо-відальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння. З 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

За наведених обставин, доведення матеріалами справи та зібраними у ній доказами, пам`ятаючи, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння 08 березня 2021 року, тобто після початку дії статті 130 КУпАП У попередній редакції, яка передбачає адміністративну відповідаль-ність за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`я-ніння, підстави для закриття провадження у цій адміністративній справі за на-веденого скаржником обґрунтування відсутні.

Інших доводів апеляційна скарга не містить. За викладеного мотиви апе-ляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, наведених у постанові суду від 11 травня 2021 року, оскільки вина правопоруш-ника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, цілком доведена матеріалами справи та зібраними у ній доказами.

17 серпня 2021 року до апеляційного суду в електронній формі надійшло клопотання за підписом директора ПП «АлеКо» ОСОБА_4 з долученням протоколу загальних зборів трудового колективу підприємства від 27 липня 2021 року про передачу водія ОСОБА_1 на поруки трудового колективу. Дане клопотання не може бути задоволене судом апеляційної інстанції, оскіль-ки воно не було предметом розгляду судом першої інстанції, а в порядку апеля-ційного провадження суд керується нормами статті 294 КУпАП, у даному ви-падку йдеться про її сьому частину. А крім цього і головне те, що під час скла-дання 08 березня 2021 року у м. Вінниці протоколу про адміністративне право-порушення за частиною першою статті 130 КУпАП ОСОБА_1 не вказав міс-ця своєї роботи. Клопотання керівника ПП «АлеКо» ОСОБА_4 не під-тверджене належними і допустимими доказами щодо працевлаштування ОСОБА_1 у вказаному приватному підприємстві в установленому законом по-рядку, з офіційним оформленням трудових відносин, занесенням відповідних записів до трудової книжки працівника та повідомленням контролюючих дер-жавних органів ( зокрема органу ДФС ) про укладення трудового договору. На-разі у суду немає жодних правових підстав для передачі на поруки трудовому колективу особи, щодо якої немає жодних доказів, що ця особа є членом відповідного колективу.

Ураховуючи вищевикладене, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування об`єктивної, законної постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за час-тиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскар-ження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2021 року в адміністративній справі № 127/6506/21 щодо нього за час-тиною першою статті 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без за-доволення.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 трав-ня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко