Справа № 419/1289/21
Провадження № 33/810/151/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна, розглянувши апеляційну скаргу захисника Циби Д.М., подану на постанову Новоайдарського районного суду Луганської області від 02 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановила:

Постановою Новоайдарського районного суду Луганської області від 02 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 454 грн.

Відповідно до змісту постанови 13.06.2021 о 01 год. 00 хв. в м. Щастя по вул. Гагаріна 3г водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 212170, р.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Стан сп`яніння підтверджується висновком лікаря закладу охорони здоров`я. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

На зазначену постанову суду захисник Циба Д.М. подав апеляційну скаргу із проханням про скасування судової постанови та закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Зазначає про порушення судом вимог ст.268 КпАП України, оскільки, 02 липня 2021 року захисником подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи і бажання ознайомитись із матеріалами справи. Попри наявні клопотання суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 і порушив право на захист.

Крім того, апелянт вважає, що медичний огляд ОСОБА_1 проводився у медичному закладі із використанням несертифікованого приладу «Алкофор 307», без підпису особи, яка склала такий акт тому, показники приладу та дані акту огляду на стан сп`яніння не може вважатись допустимим доказом.

У наданих до суду документах ( протоколі про адміністративне правопорушення, рапортах поліцейських тощо) немає зазначених у Законі України «Про національну поліцію» підстав для зупинки ОСОБА_1 як наслідок дій ОСОБА_1 по порушенню ПДР; даних про дії поліцейських по виконанню вимог ст..265-2 КпАП України.

Апелянт також оспорює і вважає неналежним та недопустимим доказом відеозаписи, оскільки, події відображаються не 13.06.2021 року о 01 годині 50 хвилин, а 12.06.2021 року о 23 годині 45 хвилин і даний запис не встановлює особи саме ОСОБА_1 .

Перевіривши витребувані із Новоайдарського районного суду Луганської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги закону виконані судом у повному обсязі.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України підтверджена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 013745 від 13.06.2021;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.06.2021 року за № 4015, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (3% проміле),

записами відео реєстратора службового автомобіля поліції та відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

Зазначені відеозаписи спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність на них дати та часу фіксації, оскільки початок фіксації дій ОСОБА_1 датований 12 червня 2021 року, о 23 годині 45 хвилин, а дата складання протоколу про адміністративне правопорушення зазначена 13.06.2021 року, о 02 годині 25 хвилин, тобто, після проходження ОСОБА_1 процедури медичного огляду, який також зафіксований .

Відповідно до відповіді, наданої на запит апеляційного суду генеральним директором КНП «Щастинська міська лікарня» Супруном О., та копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, прилад «Алкофор 307» є сертифікованим приладом із кінцевим строком повірки 14.09.2021 року, із параметрами від 0 до 3 проміллє, тому, зафіксовані у у висновку ( а.п.5) результати приладу Алкофор 307 про наявність у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння вище, ніж 3 проміллє не можна визнати необгрунтованими.

ОСОБА_1 належним чином, завчасно, повідомлявся про час та місце розгляду справи ( а.п.11-12), тому, його відсутність під час розгляду справи не є порушенням вимог ст..268 КпАП України та перешкодою для вчасного подання апеляційної скарги на судову постанову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин і задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КпАП України, суддя

постановила:

Апеляційну скаргу захисника Циби Д.М. залишити без задоволення, а постанову Новоайдарського районного суду Луганської області щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України - без змін.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун