Справа №201/9096/21
Провадження № 3/201/4596/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Шелестов К.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 552055 від 22 серпня 2021 року, ОСОБА_1 , 22 серпня 2021 року о 19:50 години, перебуваючи у приміщенні супермаркету «Варус», який розташований за адресою: м. Дніпро, проспект Гагаріна, буд. 8А, шляхом вільного доступу, викрав сир «Палочка» Требус 45% 150 г, 1 штука, вартістю 39 грн. 90 коп. та ковбасу «Кабаноси ван байт» Дмитрук 50 г, 1 штука, вартістю 29 грн. 30 коп., завдавши матеріальні збитки на суму 69 грн. 20 коп., чим вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.

На виконання вимог ст.ст. 268, 277, 277-2 КУпАП щодо забезпечення явки особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судове засідання, судом направлено судову повістку на вказану у протоколі про адміністративне правопорушення адресу.

Однак, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судового виклику на вказану у протоколі адресу, до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило.

Виходячи з положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, не є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, ураховуючи вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , якому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, вважаю, що вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП в повному обсязі підтверджується належними доказами, які містяться в матеріалах справи, у їх сукупності, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 552055 від 22 серпня 2021 року, заявою начальника відділу безпеки супермаркету «Варус-9» на ім`я начальника ВП №5 ГУНП в Дніпропетровській області від 22 серпня 2021 року, письмовими поясненнями співробітників супермаркету «Варус-9» від 22 серпня 2021 року, довідкою про вартість викраденого майна від 22 серпня 2021 року, розпискою від 22 серпня 2021 року, актом контрольного перерахунку від 22 серпня 2021 року, рапортом поліцейського 2 зводу, 3 роти, 3 батальйону від 22 серпня 2021 року та витягом з ІПН «АРМОР» стосовно ОСОБА_1 .

Вважаю, що у справі достатньо доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП для повного, всебічного і об`єктивного розгляду цієї справи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у дрібному викраденні чужого майна шляхом крадіжки, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП України.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, приходжу до переконання, що з метою виховання ОСОБА_1 у дусі дотримання законів України, а так само попередження здійснення ним нових правопорушень, необхідно застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, необхідно стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 33, 283, 284, 285, 287-289, 299 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сто сімдесят гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становитьчотириста п`ятдесят чотири гривні.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя К.О. Шелестов