Справа № 409/10/21
Провадження № 33/810/62/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 16 квітня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 11 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності: за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 01 січня 2021 року о 00 годині 18 хвилин в смт. Білокуракине по пров. Жовтневому 10/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Ford Transit", державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Окрім того, 01 січня 2021 року о 00 годині 18 хвилин в смт. Білокуракине по пров. Жовтневому 10, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Ford Transit", державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дерев`яний стовп. При ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі, яка подана 23 березня 2021 року, ОСОБА_1 просить, скасувати постанову судді, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилався на те, що він не був повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, чим було порушено його право на захист і доступ до правосуддя. Оскаржувану постанову з суду він так і не отримував. Про її існування дізнався з сайт Білокуракинського районного суду Луганської області.

Вважає постанову суду такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що жодних правопорушень він не вчиняв, в стані алкогольного сп`яніння, за кермом не їхав та ДТП не скоював. Допитані по справі громадяни є заінтересованими особами, оскільки вони є знайомими із співробітниками поліції, які складали на нього протоколи тому що заправляються у них бензином. Вказує, що з цими особами у нього неприязні відносини. Зазначає, що на відеозаписах, які долучені до матеріалів справи, зафіксовано, що він не їхав за кермом, і ніякого ДТП не вчиняв. Жодних ушкоджень автомобіля на відео не зафіксовано, але в протоколі вказано про пошкодження автомобіля, що нічім не підтверджується. Стверджує, що при складанні протоколів співробітниками поліції, не було роз`яснено його прав, у тому числі його права мати захисника, а також того, що він відмовлявся від підпису. Примірники протоколів йому не вручалися. З цього виходить що протоколи оформленні з порушенням закону і його прав, тому вони є незаконними. Будь-яких доказів вчинення ним адміністративних правопорушень в справі немає.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

У судове засідання ОСОБА_1 , який подав апеляційну скаргу, не з`явився. Був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважні причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Окрім того, того ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 12. ПДР України визначає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 217045 від 01 січня 2021 року водій ОСОБА_1 в цей день о 00 годині 18 хвилин в смт. Білокуракине по пров. Жовтневому 10/1, керував транспортним засобом "Ford Transit", державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Окрім того, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 032635 від 01 січня 2021 року водій ОСОБА_1 в цей день о 00 годині 18 хвилин в смт. Білокуракине по пров. Жовтневому 10, керував транспортним засобом "Ford Transit", державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дерев`яний стовп. При ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дані протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в них зазначено суть адміністративних правопорушень; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дані правопорушення.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені обставини в цих протоколах підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , котрі були безпосередньо допитані в суді першої інстанції, та пояснили про обставини керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом та наїзду ним на стовп огорожі. Після приїзду поліцейський, за їх викликом, були виявлені у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, через що тому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, проте той відмовився.

Будь-яких даних, що свідки обумовлюють ОСОБА_1 , в матеріалах справи відсутні, тому у суду відсутні підстави для визнання їх недостовірними.

Окрім того, суддя в постанові, що оскаржується послався на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень на відеозапис, на якому зафіксована пропозиція від поліцейського пройти тому огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився в присутності двох свідків.

Всупереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи апелянта про не роз`яснення поліцейськими йому прав, зокрема права на користування юридичною допомогою адвоката, як на окрему підставу для скасування постанови судді є безпідставними, оскільки участь адвоката при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не є обов`язковою, а правом користування юридичною допомогою адвоката особа має при розгляді справи (ст. 268 КУпАП).

Отже відповідні доводи апеляційної скарги про порушення процесуальних норм не є безумовними підставами для скасування постанови судді.

Апеляційний суд враховує, що постанову у справі про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції винесено за відсутності ОСОБА_1 .

З цього приводу суддя суду першої інстанції, розглянувши справу за відсутності правопорушника, вказав, що останній, а також його захисник Головко Є.В. повідомлялись належним чином про дату, час і місце судового засідання, останні з`являлись на попередні судові засідання, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, надала свої заперечення стосовно складених протоколів про адміністративні правопорушення. Суд розцінив їх неявку, як затягування розгляду справи та намагання уникнути відповідальності за закінченням строків притягнення до відповідальності, що є зловживанням своїми процесуальними правами.

Апеляційним судом шляхом належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце апеляційного перегляду, була надана можливості безпосередньої його участі у розгляді справи, він мав змогу висловити доводи щодо своєї невинуватості у вчинення адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, тим самим були відновлені права особи, що притягається да адміністративної відповідальності.

Утім ОСОБА_1 свідомо відмовився від своїх прав: давати пояснення, подавати докази тощо. При цьому в апеляційній скарзі не навів належних доводів стосовно відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже розгляд суддею справи за відсутності ОСОБА_1 , не вплинув на висновок про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

При апеляційному перегляді були перевірені доводи апелянта, проте не встановлено підстав для скасування постанови судді та закриття справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 11 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Новопсковського районного суду Луганської області від 16 лютого 2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук