3/134/95/2021 Справа №: 134/121/21
П О С Т А Н О В А

12 квітня 2021 року Суддя Лабай О. В.

Крижопільського районного суду Вінницької області

розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, працюючого водієм ПрАТ «ПК «Поділля», на утриманні одна неповнолітня дитина, ІПН - НОМЕР_1 .

Раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

До Крижопільського районного суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ДПР18 № 161938 від 13.01.2021, встановлено, що 13.01.2021 о 12 год. 16 хв. в с. Городківка по вул.. Благовіщенській, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_2 з не пристебнутим ремнем безпекм. Під час зупинки даного т/з, встановлено, що водій ОСОБА_1 знаходиться з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків

В судовому засіданні 02.02.2021 ОСОБА_1 дав показання, що вину не визнає, оскільки даним транспортним засобом не керував, а знаходився від даного авто понад 25 метрів. Коли підійшов до автомобіля, між ним та поліцейським розпочалась суперечка. На пропонування поліцейського пройти освідування за допомогою приладу «Драгер», відмовився, а в медичному закладі погодився пройти освідування на стан сп`яніння. Коли приїхали в Крижопільську ОЛІЛ, хотів пройти освідування у вигляді експертизи здачі крові, а натомість поліцейський надав лікарю свій прилад «Драгер» для його освідування. Постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.. 126 КУпАП не оскаржував, оскільки даним транспортним засобом не керував. Просив справу закрити за відсутності події та складу адміністративного протоколу.

В судові засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`являвся, не повідомивши суду про причини неявки.

Окрім того, від притягуємого систематично до суду надходили заяви про перенесення судових засідань з різних підстав.

Так, на судове засідання призначене на 11:30 год. 18.02.2021 правопорушник не з`явився. Від адвоката Бистрицького М.О. надійшла заява про відкладення судового засідання по даній справі, у зв`язку з ознайомленням з матеріалами справи та зайнятістю в іншому судовому засіданні в м. Вінниці, надіславши також копію ордера серії ВН № 167989 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

На судове засідання, яке було призначено на 10.03.2021 правопорушник з`явився, не з`явився його адвокат, причина неявки суду не відома. Надав суду клопотання про виклик свідків.

На судове засідання призначене на 31.03.2021 правопорушник та його адвокат не з`явились. На електрону адресу суду надійшло клопотання адвоката Бистрицького М.О. про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою правопорушника ОСОБА_1 , та просить визначити дату та час проведення нового судового засідання (з врахуванням достатнього часу на одужання ОСОБА_1 ), про що завчасно та належним чином повідомити сторони захисту.

Відомості про призначення судових засіданнях по інших справах де приймає участь захисник Бистрицький М.О. суду не надав.

На судове засідання призначене на 12.04.2021 правопорушник не з`явився, причина неявки суду невідома, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином 05.04.2021 року, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні, про поважну причину неявки правопорушник суду не повідомив. Від адвоката Бистрицького М.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншій справі, та вказав, що судове засідання у даній справі без попереднього погодження із захисником призначене на 13:00 12.04.2021, крім того зазначив, що ОСОБА_1 повідомив, що також не отримував з суду жодного виклику на вищезазначений час та зараз знаходиться за межами Вінницької області, а тому також не може прибути на зазначене засідання. Дане твердження захисника спростовується рекомендованим повідомлення із відміткою про вручення судової повістки 05.04.2021, жодних повідомлень від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд мав би провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Стаття 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи поінформованість правопорушника ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, суд також приймає до уваги поведінку правопорушника, який належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, жодних відомостей про поважності причини неявки суду не надав та не повідомив. Вищевказані факти, розцінюється судом як зловживання своїми процесуальними правами та затягування процесу з метою уникнення відповідальності.

Більше того, відповідно до ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені, статтею 130 ч.1, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 КУпАП повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI не містить вказівки на класифікаційну ознаку документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, зокрема за стадіями їх створення, а саме: оригінал або копію, тому можна зробити висновок про те, що повноваження адвоката як представника сторони можуть бути підтверджені як оригіналом відповідного документу цієї сторони, що посвідчує такі повноваження, або їх копією, засвідченою у визначеному законом порядку, зокрема особою, яка має повноваження на засвідчення копії.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 20 Закону №5076-VI адвокат має право, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.

Такі вказівки містяться у постанові КАС ВС у постанові № 640/14549/19 від 28 липня 2020 року.

За змістом ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Разом з цим, частиною 4 ст. 26 цього Закону визначено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

У постанові КАС ВС у справа № 480/4321/19 від 23 вересня 2020 року зроблено висновок, що: «Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.».

Судом встановлено, що в матеріалах справи повноваження адвоката Бистрицького М.О. на представництво інтересів ОСОБА_1 не підтверджені належним чином, оскільки у матеріалах справи наявні лише фотокопії ордеру серія ВН № 167989 на підставі договору про надання правової допомоги від 17 лютого 2021 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_2 , які належним чином не засвідчені.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами в матеріалах справи.

В судове засідання неодноразово викликались свідки, які зазначенні в протоколі та клопотанні ОСОБА_1 , однак до суду не з`явилися, причина неявки суду невідома.

Враховуючи обмежений строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

За положеннями статті ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на викладену норму закону, інспектор, який складає адміністративний протокол має в повній мірі довести обставини, викладені в ньому, та вину порушника у інкримінуємому йому правопорушенні.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є одним із заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини „поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного „розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого „розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Слід зауважити, що в деяких справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до „кримінального аспекту в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі „Гурепка проти України (№ 2)) та такі адміністративні провадження слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції. Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Порядок проходження такого огляду встановлено ст. 266 КУпАП та Інструкцією, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Згідно з п.2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Як визначено П.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до п.1 ст.8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР №2614-VІІІ від 25.04.74 «Каждое транспортное средство или состав транспортних средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 20.02.2019 у справі 404/4467/16-а зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 винуватості у вчиненні правопорушення, його винуватість доводиться наступними доказами.

Так, доданий до матеріалів справи диск із відеозаписом містить інформацію про те, що 13.01.2021 ОСОБА_1 знаходиться біля автомобіля та вказує, що їхав від своєї тещі до додому. На прохання пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», водій в присутності двох свідків відмовився, погодився пройти освідування у Крижопільській ОЛІЛ. Приїхавши у лікарню ОСОБА_1 повідомляє, що посвідчення водія забув в іншому транспортному засобі «Газоні». У зв`язку із карантином, лікар виходить на вулицю та пропонує пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», де ОСОБА_1 відмовляється при цьому стверджує, що хоче здати кров для проведення огляду стану сп`яніння. Після відмови від проходження огляду в Крижопільській ОЛІЛ на стан алкогольного сп`яніння, поліцейський складає адміністративний протокол та дає ознайомитись ОСОБА_1 з його змістом. Однак останній, читаючи протокол починає стверджувати, що керуючи транспортним засобом був пристебнутий ремнем безпеки.

Відповідно до ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Враховуючи викладене, характер і обставини скоєного адмінправопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, обтяжуючі і пом`якшуючі покарання обставини, ненастання тяжких наслідків від діяння, а також характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП в редакції, що діяла на час вчинення адміністративного правопорушення адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 268, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: