ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/376/21 Справа № 701/399/21 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Калієвський І. Д. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 701/399/21 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Маньківського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 02 серпня2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 454 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , 18.04.2021 о 14.00 годині, був затриманий на а/д Маньківка-Попівка-Буки Маньківського району Черкаської області, за керування автомобілем «ГАЗ 66», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження в установленому законом порядку освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів, та в закладі охорони здоров`я, чим порушив п. 2.5 Правил дороднього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції порушено вимоги Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015, оскільки в протокол внесено запис, що особу встановлено, однак документ, який посвідчує особу, не вказано, та Інструкцією не передбачено внесення змін чи доповнень до протоколу шляхом подання рапорту чи будь-яким іншим способом. Як доказ для зміни прізвища правопорушника додано копію паспорта ОСОБА_1 , однак він не надавав копії свого паспорта працівникам поліції, тому вказаний доказ є неналежним.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про неможливсть прибути до апеляційного суду або про відкладення апеляційного розгляду не подавав, що не перешкоджає суду апеляційної інстанції проводити розгляд у його відсутність.

Заслухавши думку захисника Слободянюка І.В. в режимі відеоконференції з Маньківським районним судом Черкаської області, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок місцевого суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 492194 від 18.04.2021, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_2 18.04.2021 о 14.00 годині в напрямку автодороги «Маньківка-Попівка-Буки», керував автомобілем ГАЗ 66, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, нечітка мова, від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» та закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с. 2);

- рапортом працівника поліції Коваля В. про встановлення дійсного прізвища правопорушеника ОСОБА_2 ОСОБА_3 , відповідно до ксерокопії паспорта на громадянина ОСОБА_1 (а.с. 3,4);

- копією постанови серії БАБ № 903441 від 18.04.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про керування автомобілем ГАЗ 66 без посвідчення водія.(а.с.7);

- відеозаписом обставин подій від 18.04.2021, зафіксованому на СД диску, згідно якого на пропозицію праіцівників поліції особа, яка назвалась ОСОБА_2 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.9);

- показаннями працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , даними суду першої інстанції, про підтвердження обставин події, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та зафіксованих у відеозаписі.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.

Доводи захисника Слободянюка І.В. про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено на іншу особу ОСОБА_2 , а не на ОСОБА_1 , тому останнього неможливо притягнути до адміністративної відповідальності , що є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення, є безпідставними.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що дійсно протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №492194 від 18.04.2021 складено щодо ОСОБА_2 . Згідно відеозапису від 18.04.2021 при спілкуванні працівників поліції з апелянтом до нього зверталися, як до ОСОБА_2 , на що останній жодних заперечень не висловлював, за відсутності посвідчення водія у останнього працівниками поліції встановлено, що особа, яка керувала автомобілем ГАЗ 66 в стані алкогольного сп`яніння та відмовилася від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, є ОСОБА_2 , тому щодо нього і було складено відповідні протоколи про адміністративне правопорушення.

В подальшому працівником поліції Ковалем В. встановлено дійсну особу, на яку 18.04.2021 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 492194 ОСОБА_1 , відповідно до ксерокопії паспорта останнього, про що складено відповідний рапорт та долучено до матеріалів адміністративної справи.

В апеляційному суді захисник Слободянюк І.В. підтвердив, що на відеозаписі обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення 18.04.2021 дійсно зафіксований його клієнт ОСОБА_1 , та не заперечував, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За встановлених обставин вважаю, що суд першої інстанції правомірно притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який свідомо, розуміючи наслідки вчиненого ним адміністративного правопорушення, не заперечив проти встановлення його особи працівниками поліції, як ОСОБА_2 , та в такий спосіб намагався уникнути адміністративної відповідальності за вчинене.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 02 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка