ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/11375/21

Пров. №3/766/7757/21

09.09.2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рябцева М.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний код не встановлено, проживає АДРЕСА_1 ,-

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 110131 від 02.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 керував т/з DAF XF 105460 д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 , стосовно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Постанова № 62834496 від 04.09.2020 Суворовським районним ВДВС.

Дії ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 3 ст. 126 КУпАП,а саме: керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

З огляду на викладене судом не встановлено поважних причин неявки ОСОБА_1 до суду, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративної справи, а тому вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності останнього.

Дослідивши наведені вище докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП слід зважати на таке:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 110131 від 02.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 керував т/з DAF XF 105460 д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 , стосовно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. Постанова № 62834496 від 04.09.2020 Суворовським районним ВДВС., чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».

Висновок про допущене порушення інспекторами поліції зроблено на підставі постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 01.09.2020 р. серії ВП № 62834496, отриманим із загально доступних джерел, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

У той же час матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що дана постанова була доведена до відома ОСОБА_1 як того вимагає ч. 2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до якої копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження), зокрема про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам рекомендованим поштовим відправленням.

Окрім цього, на запит суду, стосовно направлення та відомостей про отримання ОСОБА_1 , постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, Суворовський ВДВС у м. Херсон, повідомив, що інформація щодо отримання останнім зазначеної постанови відсутня.

Оцінюючи конструкцію диспозиції ч. 3 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку, що суб`єктивна сторона вказаного правопорушення має форму умислу, тобто особа, яка керує транспортним засобом повинна усвідомлювати факт свого обмеження у праві керування. В той же час як вбачається в першу чергу з викладеного вище відповіді відомості про отримання ОСОБА_1 постанови відсутні, що робить неможливим дійти висновку про наявність умислу в діях останнього на вчинення вказаного правопорушення.

Оцінюючи встановлені факти, суд враховує окрім викладеного таке.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, уповноваженим органом під час складання протоколу було передчасно зроблено висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, з урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 126 КУпАП, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України має своїм наслідком закриття провадження, оскільки провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 126, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10(десяти)днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

СуддяМ. С. Рябцева