ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 235560 від 05.06.2021 року, ОСОБА_1 05.06.2021 року о 04 годині 30 хвилин за адресою: Донецька область, м. Гірник, по пров. Стадіонний, керував автомобілем ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисник заперечували проти інкримінованого правопорушення, зазначили, що водія було опитано поліцейськими відносно обставин, які мали місце 05.06.2021 року о 04 годині 30 хвилин біля магазину «Успіх» м. Гірник Донецької області, де відбувалася сварка між ним та ОСОБА_2 й ОСОБА_3 Поліцейським не пропонувалося пройти обстеження на стан сп`яніння. В подальшому вказаних осіб ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) було вказано свідками в протоколі, але через конфлікт вони є неупередженими. Також надали пояснення власника автомобіля, який вказує, що керував автомобілем саме він, а ОСОБА_1 був пасажиром, а коли під`їхали до магазину, то між останнім та ОСОБА_2 й ОСОБА_3 виникла сварка. Просять закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За змістом статей 245, 280, 283 КУпАП для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечувати всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Так, з пояснень свідків, які долучені до протоколу, вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння. Жодних відомостей щодо керування останнім автомобілем не вказано.

З оглянутого відеозапису, який наявний в матеріалах справи, встановлено, що він розпочинається з моменту спілкування поліцейського та якоїсь особи в службовому автомобілі, тобто момент керування автомобілем не зафіксований.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Власником автомобіля ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , який надав пояснення, що в той день автомобілем керував він сам, а ОСОБА_1 був його пасажиром, вони під`їхали до магазину, де між останнім та ОСОБА_2 й ОСОБА_3 виникла сварка, в подальшому ОСОБА_1 опитували поліцейські.

Стосовно посилання захисника на упередженість свідків, то суд зазначає наступне.

В матеріалах справи є пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в яких вони зазначають, що між ними та ОСОБА_1 05.06.2021 року о 04 годині 30 хвилин біля магазину «Успіх» м. Гірник Донецької області відбувалася сварка, вказане підтверджує сам ОСОБА_1 та власник автомобіля ОСОБА_4 , а також продавчиня магазину «Успіх», але в подальшому поліцейських залучає цих свідків до проведення огляду на стан сп`яніння.

Згідно п. 4 Порядку направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Аналогічне вказано в п. 7 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Із викладеного слідує, що доводи захисника є слушними, оскільки між свідками, що вказані в протоколі, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, стався конфлікт, який підтверджуються також іншими доказами у справі, а тому пояснення цих свідків суд не приймає до уваги.

За матеріалами справи не встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , тобто здійснював функцію водія, а тому твердження поліцейського ґрунтується на припущеннях та жодним чином не спростовує позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

Відповідно до частини другої статті 251 КупАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Інші докази, які б безумовно надали змоги сторонньому спостерігачу безальтернативно визнати, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є склад правопорушення й вона винна в ньому, в порушення ч. 2 ст. 251 КУпАП, суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП складений протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому суд позбавлений можливості забезпечення всебічного, повного й об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного суд вважає, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи, усунення цих недоліків призведе до порушення ст. 6 Конвенції, тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293 ч. 1 п. 3, ч. 1 ст. 247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, провадженням закрити.

Скарга на постанову суду до Донецького апеляційного суду може бути подано через Селидівський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя