Справа №: 310/7642/21
3/310/3164/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 вересня 2021 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Богомолова Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДФС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2021 року на адресуБердянського міськрайонного суду надійшов адміністративний матеріал, згідно якого, 03 серпня 2021 року о 12 годині 10 хвилин ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , здійснювала підприємницьку діяльність, пов`язану зі зберіганням та реалізацією продуктів харчування без державної реєстрації в якості суб`єкта підприємницької діяльності, що передбачено ст.ст.58, 128 Господарського кодексу України. Вказана діяльність здійснюється з 2018 року.

В судовому засідання притягнута ОСОБА_2 пояснила, що вона працювала продавцем кавунів та 03 серпня 2021 року до неї прийшли працівники фіскальної служби з перевіркою та просили надати дозвільні документи. Вона намагалась їм пояснити, що вона лише продавець, на що працівники фіскальної служби сказали дзвонити власнику кавунів. Зауважила, що на її дзвінок власник кавунів, який знаходився в м. Мелітополі, сказав їй, що він не буде розмовляти з працівниками фіскальної служби та поклав слухавку, на дзвінки більше не відповідав. Після чого працівники фіскальної служби склали на неї протокол. Стверджує, що приватним підприємцем вона не є.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 , вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так положеннями ч.1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно зі ст.3 Господарського Кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Насамперед саме слово «діяльність» означає систематичні дії членів суспільства, їхніх об`єднань, спрямовані на досягнення певного результату. Змістом цих дій є виготовлення та реалізація продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, а метою - задоволення суспільних потреб у відповідних благах, які повинні мати цінову визначеність, тобто функціонувати як товар.

Таким чином, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб`єкт господарювання.

Крім того, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення зазначеного виду діяльності дохід. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

В протоколі №38 про адміністративне правопорушення від 03.08.2021 року вказано, що ОСОБА_2 здійснює вказану діяльність з 2018 року, але ніяких доказів в підтвердження цього факту до матеріалів справи не долучено.

При цьому, диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП є бланкетною, і в разі притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею Закону необхідно встановлювати та зазначати в протоколах про адміністративні правопорушення, норми яких саме законів було порушено всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Провівши аналіз зазначених норм та змісту протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , приходжу до висновку, що дії останньої не містять ознак здійснення господарської діяльності, що в свою чергу є підставою для здійснення висновку про відсутність в її діях складу зазначеного правопорушення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вини ОСОБА_2 особою, що складала протокол надано сам протокол № 38 про адміністративне правопорушення від 03.08.2021 року, протокол огляду від 03.08.2021 року, письмові пояснення ОСОБА_2 від 09.08.2021 року.

При цьому в протоколі не відображено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, оскільки не зазначено даних, яким чином ОСОБА_2 здійснювала господарську діяльність, як і не долучено доказів, що ОСОБА_2 взагалі вчинила будь-які дії, що б свідчили про її господарську діяльність з реалізації кавунів.

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 за ч.1 ст.164 КУпАП матеріали справи не містять.

Тобто будь-яких доказів вчинення даного правопорушення ОСОБА_2 , а саме здійснення нею господарської діяльності щодо реалізації кавунів, отримання від зазначеної діяльності, в тому числі і від конкретно зазначеної в протоколі, винагороди чи отримання доходу, в порушення вимог ч.2 ст. 251 КУпАП як до протоколу, так і під час судового розгляду справи, не надано.

Сам протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження його іншими об`єктивними доказами здійснення систематичної господарської діяльності щодо реалізації кавунів не можуть бути однозначним та достатнім доказом вчинення ним даного правопорушення.

З урахуванням викладеного та надаючи оцінку матеріалам справи, суд вважає, що матеріали не містять взагалі будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 здійснювала систематичний характер господарської діяльності без відповідної реєстрації, що в свою чергу виключає об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Таким чином, суд зазначає, що матеріалами про адміністративне правопорушення, не містить інформації про те, що саме ОСОБА_2 здійснювала будь-яку господарську діяльність та будь-які інші документи, які підтверджують те, що саме вона організувала діяльність по реалізації кавунів без належної державної реєстрації .

В самому протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, які саме положенням законодавства ОСОБА_2 порушила, тому що бланкетна диспозиція ст. 164 КУпАП, не дає підстав стверджувати про наявну об`єктивну сторону інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах Малофєєва проти Росії ( Malofeyeva v.Russia , рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та Карелін проти Росії ( Karelin v.Russia , заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах Кобець проти України від 14.02.2008, Берктай проти Туреччини від 08.02.2001, Леванте проти Латвії від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву , що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом . Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали, наявні в справі, враховуючи положення норм закону, суд не вбачає в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КупАП, тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 за ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Речові докази: кавун, у кількості трьох тон, диня, у кількості 100 кілограм, які згідно протоколу огляду від 03.08.2021 року, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_2 та зберігаються за адресою: АДРЕСА_2 - залишити за належністю ОСОБА_2 .

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після вступу постанови в законну силу або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду Л.В. Богомолова