ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2081/21

провадження № 3/0285/1599/21

03 серпня 2021 року м. Новоград- Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Сусловець М.Г.,за участю прокурора Пепеніної А.С. розглянувши матеріали, що надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

установив:

ОСОБА_1 будучи звільненим у 2019 році з посади начальника юридичного відділу Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік (після звільнення).

Таким чином ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, несвоєчасно подав декларацію після звільненням, що є порушенням вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що передбачена частиною першою статті 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав повністю в скоєному щиро кається.

Прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому просить накласти на нього адміністративне стягнення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до наказу Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24.04.2017 № 82-ос ОСОБА_1 переведено на посаду начальника юридичного відділу.

Згідно з наказом Новоград-Волинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 12.06.2019 № 104-ос ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 12.06.2019.

Таким чином, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, він є суб`єктом на якого поширюється дія Закону та є особою, яка, згідно з приміткою до статті 56 Закону, займає відповідальне та особливо відповідальне становище.

Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 1, абзацом першим частини другої статті 45 Закону, приміткою до статті 1726 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Частиною першою статті 651 Закону встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Абзацом другим частини другої статті 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною першою статті 45 Закону встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пункту 2, підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, суб`єкти декларування подають декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі.

Декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність,зпов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до п. 21 розділу XIII Закону декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом, який припинив у 2019 році виконання функцій держави, зобов`язаний був подати декларацію, особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2019 рік до 01.06.2020.

Декларацію за 2019 рік він подав до Реєстру лише 02.06.2020 о 15 год. 36 хв. (унікальний ідентифікатор декларації - 6e064dl8-e5c4-4493-9abl- bdlcd7e6c663), вибравши тип декларації «після звільнення».

При перегляді послідовності дій користувача Реєстру, які вчинив ОСОБА_1 за період 01.01.2020 - 31.05.2020 встановлено, що він 14.02.2020 заходив в «особистий кабінет» і почав створювати вищевказаний документ проте дій для підписання кваліфікованим електронним підписом та подачі його не здійснював.

Відповідно до відомостей Реєстру ОСОБА_1 зареєструвався у Реєстрі 07.10.2016, подав 5 декларацій, в тому числі щорічні та перед звільненням. Оскільки він не одноразово подавав декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, йому відомо послідовність дій необхідних для заповнення та подання документів до Реєстру. Таким чином, ОСОБА_1 не вжив заходів для подання декларації перед звільненням у встановлений законодавством строк.

Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати декларацію після звільненням не встановлено.

Листами від 09.03.2021 № 47-01/12625/21, від 19.03.2021 № 47- 01/15420/21, від 30.03.2021 № 47-01/18524/21 ОСОБА_1 неодноразово запрошувався до Національного агентства, для надання пояснень та складання протоколу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією. Вказані листи, з метою належного інформування останнього, додатково направлялись на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка вказана ним в особистому кабінеті Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Окрім того 29.03.2021 та 12.04.2021 інформація про виклик ОСОБА_1 була розміщена на сайті Національного агентства. Отримання вказаних листів від 09.03.2021 та 19.03.2021 підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

ОСОБА_1 жодного разу до Національного агентства не з`явився та пояснень не надав.

Дослідивши адміністративний матеріал та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 судом визнано його щире розкаяння.

Обставин що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд враховує всі обставини справи в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини справи.

Суд вважає, що у даному конкретному випадку застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу передбаченого санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, для даного виду стягнення - буде достатнім та необхідним для здійснення виховного впливу на порушника та виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1, ч.4 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 33-35, ч. 1 ст. 172-6, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на його адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором.

Суддя: