Справа № 156/1287/20 Провадження №33/802/233/21 Головуючий у 1 інстанції:Малюшевська І. Є.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Ковалько О.М., особи, яку притягнуто до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Герасимчук Людмили Романівни, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 04 лютого 2021 року щодо нього

В С Т А Н О В И В

Оскаржуваною постановою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 04 лютого 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, водія ДПАФ «Луга Нова» визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу - 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454, 00 грн.

За постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13.12.2020 року о 16 год. 25 хв. в с. Мишів на вул. Федотова керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився приладом «Драгер», чим порушив вимоги пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, притягнута до відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову як незаконну, необґрунтовану, прийняту з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а провадження у справі за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суддею суду першої інстанції надано невірно оцінку доказам, оскільки безпідставно було надано перевагу у справі одним доказам, та не взято до уваги показання свідків сторони захисту, внаслідок чого висновки суду про його винуватість необґрунтовані, побудовані на припущеннях.

Не заперечує обставини перебування в стані алкогольного сп`яніння, так як того дня був в гостях, однак зазначає, що автомобілем не керував, за кермом, при вказаних в протоколі обставинах, знаходився його товариш ОСОБА_2 , про що наголошувалось як при оформленні матеріалів працівниками поліції, так в суді першої інстанції.

На переконання апелянта зазначені обставини свідчать про незаконність судового рішення місцевого суду та необхідність його скасування, у зв`язку з чим просить скасувавши постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі щодо нього на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апелянтів, які просили апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суд приходить до наступного висновку.

За протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №230032 від 13.12.2020 року (а.с. 1), роздруківкою алкотестера «Драгер», письмовими поясненнями свідків, відеозаписом з боді-камери поліцейських та іншими матеріалами.

Так, у своїх письмових поясненнях пасажир транспортного засобу АЗЛК-2146, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13 грудня 2020 року о 16:10 год., ОСОБА_3 пояснювала, що чітко бачила як з сидіння водія автомобіля «Opel Omega» після зіткнення з ними виходив ОСОБА_1 , що у своїх письмових поясненнях підтвердив ще один пасажир цього транспортного засобу, її син ОСОБА_4 .

В судовому засіданні суду першої інстанції Свідок ОСОБА_3 свої пояснення повністю підтвердила та вказала, що після дорожньо-транспортної пригоди з водійського місця автомобіля «Opel Omega» вийшов ОСОБА_1 , з пасажирського - ОСОБА_2 . Ці особи спочатку оглянули свій транспортний засіб, а тоді підійшли в сторону їхнього авто.

В судовому засіданні апеляційного суду допитаний у якості свідка працівник поліції ОСОБА_5 ствердив, що протокол про адміністративне правопорушення склав щодо ОСОБА_1 на основі показань ОСОБА_6 , яка чітко вказувала про керування транспортним засобом саме останнім.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При цьому усі доводи його скарги, в яких не заперечується перебування у стані алкогольного сп`яніння, і які зводяться до невизнання факту саме керування транспортним засобом підлягають критичній оцінці, і суд не може прийняти їх до уваги, адже розцінює як такі, що фактично спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення шляхом закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з оцінкою наведених доказів, яку надав місцевий суд, та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до даних вимог Закону, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та інші обставини, обравши безальтернативне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 294, 295 КУпАП

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Іваничівського районного суду Волинської

області від 04 лютого 2021 року щодо нього- без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук