Спарва№ 308/7063/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення що надійшла із Відділу Поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,мешк. АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №235898 від 26.05.2021 року вбачається, що 26.05.2021 року 23 год.04 хв. водій рухався на т/з марки КІА з н.з. НОМЕР_1 в якого не освічувався задній державний номерний знак, при перевірці по базі «ІПН» було виявлено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування т/з від 05.03.2020 року ВП №28757151 Ужгородським міським відділом ДВС Південо-Західного територіального управління Міністерства Юстиції в м. Ужгород, по вул. Лисенка, чим порушив п. 2.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.3 ст. 126 КУпАП.

22.06.2021, від адвоката Муртазіної Н.М. захисника Сидун Василя Васильовича надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1ч.1чт. 247 КУпАП. Адвокат вказує, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 знав про існування такого обмеження, в матеріалах справи відсутні докази того, що він отримав постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами чи був іншим чином повідомлений про її прийняття.

В судове засідання ОСОБА_2 ,не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомляв. Слід вказати на те, що на його адресу судом надсилалися повістки, а також інформація про розгляд справи міститься на офіційному веб-сайті Судова влада України, на сторінці Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням: https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/.

Від захисника адвокат МуртазінаН.М., захисника Сидун Василя Васильовича, надходило клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 .. Судом вказане клопотання було задоволено розгляду справи відкладено.

В судове засідання адвокат МуртазінаН.М., захисника Сидун Василя Васильовича не зявилася, про дату та час судового засіданні повідомлялася належним чином, заяв не подавала.

Відповідно до ч. 1ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом, встановленим законом.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України", в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Зволікання з розглядом справи про адміністративне правопорушення може призвести до уникнення особи, відносно якої складено протокол , від відповідальності, яка має настати у разі, якщо буде встановлено у її діях наявність складу адміністративного правопорушення.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд враховує, що в минулих судових засіданнях захисник був присутнім, висловлював свою позиції з приводу протоколу про адміністративне правопорушення, подавав письмові заперечення.

За таких обставин, суддя не знаходить підстав для відкладення розгляду справи, оскільки справа неодноразово відкладалась за клопотаннями захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали додані до протоколу, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у встановленому законом порядку суддя встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

На підставі ст.252КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Диспозиція ч. 3 ст.126 КУпАП визначає відповідальність особи за: керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до цього Закону зазнали змін і положення Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, ст. 71, яка регулює порядок виконання рішення про стягнення аліментів та в якій передбачено види, підстави та порядок встановлення тимчасових обмежень боржника, втому числі встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Якщо аліменти сплачуються на утримання дитини з інвалідністю, яка хворіє на тяжкі види захворювань, постанови, зазначені у пунктах 1 4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, виносяться державним виконавцем за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Постанови, зазначені у пунктах 1 4 цієї частини, надсилаються сторонам виконавчого провадження для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням і боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобам направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Частина 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що тимчасові обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано, зокрема у разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Із вище викладеного вбачається, що суд, перевіряючи наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч. 3 КУпАП, зобов`язаний перевірити: наявність постанови державного виконавця про обмеження особи у праві керування ним транспортними засобами; факт обізнаності особи про наявність вказаної постанови державного виконавця відносно обмеження його у праві керування транспортними засобами.

З матеріалів справи встановлено, що при перевірці по базі «ІПН» було виявлено наявність відомостей про постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування т/з від 05.03.2020 року ВП №28757151 винесену Ужгородським міським відділом ДВС Південно-Західного територіального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). При цьому, згідно доданого до матеріалів справи витягу, наявні відомості також про постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування т/з від 02.04.2019 року ВП №23501509 винесену Ужгородським міським відділом ДВС Південно-Західного територіального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Зі змісту вказаного витягу можна встановити лише наявність постанов щодо обмеження ОСОБА_1 , у праві керування транспортними засобами, однак не надає можливості для з`ясувати інших обставин, зокрема чи було відомо особі про наявність такої, а також строк дії вказаної постанови.

Матеріали справи не містять копію вказаної постанови, та як вбачається з протоколу складеного відносно ОСОБА_1 з його змісту неможливо встановити підстави тимчасового обмеження водія у праві керування транспортними засобами.

Крім того, в протоколі вказується, про наявність постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування т/з від 05.03.2020 року ВП №28757151 Ужгородським міським відділом ДВС Південо-Західного територіального управління Міністерства Юстиції в м. Ужгород. Однак такої постанови не виносилось. Наявні відомості про про постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування т/з від 05.03.2020 року ВП №28757151 винесену Ужгородським міським відділом ДВС Південно-Західного територіального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)

Зазначений недолік не дає можливості встановити в діях ОСОБА_1 наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, визначитися з правильністю кваліфікації його дій, всебічно, повно і об`єктивно розглянути справу.

Нормами ст.251КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

За змістом ст. 278 КУпАП України, при виявленні недоліків в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному всупереч вимогам ст. 256 КУпАП України, або в інших матеріалах, що перешкоджають або унеможливлюють об`єктивний розгляд справи, особа, що провадить підготовку до розгляду справи, повертає матеріали справи відповідному правоохоронному органу, що порушив провадження в адміністративній справі на дооформлення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню Відділу Поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для дооформлення.

При дооформленні необхідно усунути вищенаведені недоліки з урахуванням вимог ст. 38 КУпАП.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року за № 2-рп/2015 положення ч. 2 ст. 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною 1 статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього кодексу, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 278, 283, 284 КУпАП, суддя

П о с т а н о в и в:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 ч.3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до Відділу Поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош