Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9905/20 Головуючий у 1-й інст. Скрипка О. В.
Категорія ст. 173-2 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Васинчука С.М., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Корольовського районного суду м .Житомира від 15 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП, звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито.

Відповідно до постанови, 13.11.2020 р. близько 10 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме ображала його словами брутальної лайки та погрожувала фізичною розправою, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду є незаконною і необґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Зазначає, що її не викликали до суду для надання пояснень, через що вона була позбавлена можливості пояснити свою позицію щодо подій, які стались 13.11.2020 року між нею та її чоловіком.

В письмових поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення вона зазначила, що з протоколом згодна частково, оскільки фізичною розправою чоловікові не погрожувала.

Ці пояснення суд розцінив, як фактичне визнання нею вини у вчиненому правопорушенні, однак це не відповідає дійсності та суперечить матеріалам справи.

Вказує, що жодної брутальної лайки чи погроз фізичної розправи не було. Навпаки, вона злякалася неправомірної поведінки свого чоловіка та змушена була відразу викликати працівників поліції, щоб останні її захистили. Вказує, що жертвою домашнього насильства з боку її чоловіка фактично була вона, а не він.

Суд поверхово та формально оцінив докази у справі, не дав їм належну правову оцінку та не перевірив їх іншими доказами, зокрема, суд не взяв до ували нотаріально засвідчену заявою про примирення, де ініціатором останнього виступив саме чоловік.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були присутні в судовому засідання 16.03.2021 року, проте в судове засідання 01.04.2021 року не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, за таких обставин вважаю за можливе проводити розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши пояснення захисника Васинчука С.М., який підтримав доводи апеляційної скарги та зазначив, що ОСОБА_1 не вчиняла насильство в сім`ї щодо свого чоловіка ОСОБА_2 , а сама була ініціатором виклику поліції, однак суд даних обставин не перевірив, а у відсутність доказів вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення постановив незаконне рішення, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, зазначеного строку оскарження, оскільки суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , матеріали справи не містять відомостей про її належне повідомлення, а копію постанови вона отримала лише 10.02.2021 року та зверталась за отриманням юридичної допомоги.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є обов`язковою. У разі ухилення від явки до суду цю особу органами внутрішніх справи може бути піддано приводу.

Суд цих вимог закону при розгляді даної справи не дотримався, оскільки справа розглянута без ОСОБА_1 , за відсутності даних про її належне повідомлення про час та місце судового розгляду та даних про застосування приводу.

Це, в свою чергу, позбавило ОСОБА_1 прав знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката та інших прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

За таких обставин постанова суду не може залишатись в силі та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Діючи відповідно до вимог ч.8 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 077703 від 13.11.2020 року, 13.11.2020 р. близько 10 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно свого чоловіка ОСОБА_2 , а саме ображала його словами брутальної лайки та погрожувала фізичною розправою, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справ, приходжу до висновку, що досліджені судом першої інстанції докази, а саме протокол про вчинення адміністративного правопорушення, рапорт працівника поліції про отримання заяви від ОСОБА_1 , письмові пояснення, обставин передбачених ст. 173-2 КУпАП не підтверджують.

Так, з матеріалів справи вбачається, що працівників поліції викликала сама ОСОБА_1 , згідно рапорту ОСОБА_2 погрожував заявниці фізичною розправою, вчиняв щодо неї фізичне та психологічне насильство.

Під час виїзду працівників поліції ОСОБА_1 подала заяву та надала письмові пояснення, в яких зазначила, що під час виниклої сімейної сварки, її чоловік ОСОБА_2 вчинив відносно неї домашнє насильство, в ході якого ображав словами брутальної лайки, висловлював слова фізичної розправи та застосовував фізичну силу (протягував руки, штовхав).

Як вбачається з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення складеного щодо ОСОБА_1 , вона обставин зазначених у протоколі, а саме погрози фізичною розправою відносно ОСОБА_2 , не визнавала щодо висловлення образ пояснень не надавала.

Суд приймаючи рішення, цих обставин не врахував та лише на підставі письмових пояснень ОСОБА_2 , який зазначав, що ОСОБА_1 вчинила щодо нього домашнє насильство, не забезпечивши участь ОСОБА_1 в судовому засіданні, безпосередньо не заслухавши та не перевіривши пояснень ОСОБА_1 , дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

На думку апеляційного суду, докази, які містяться в матеріалах справи, з врахуванням позиції ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не є такими, що переконливо свідчать про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Посадова особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не надала до матеріалів справи неспростовних доказів вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї, чи хоча б визнання нею таких дій при приїзді працівників поліції, якими могли бути відео з камер поліцейських, пояснення неупереджених свідків.

Крім того, як вбачається з постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 22.12.2020 року у справі № 296/9906/20 долученої до матеріалів справи потерпілим ОСОБА_2 , провадження у справі щодо вчинення ним насильства в сім`ї відносно дружини ОСОБА_1 , яке за своїм характером було більш тяжчим, оскільки супроводжувалось застосуванням фізичного насильства (штовханина), було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, з врахуванням спільної заяви подружжя про примирення.

Сукупність наведених обставин свідчить про відсутність в матеріалах справи переконливих доказів, що доводять вину ОСОБА_1 , висновки суду фактично ґрунтуються на письмових поясненнях ОСОБА_2 , який був учасником сімейної сварки і стосовно дій якого ОСОБА_1 ініціювала виклик поліції, а тому з врахуванням відсутності інших об`єктивних доказів у справі вони не є переконливими та не спростовними, а тому вважаю, що постанова суду відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, а провадження у справі закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 15 січня2021 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження закрити за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук