Справа № 585/2167/21
Номер провадження 3/585/564/21
П О С ТА Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області Г.О.Цвєлодуб, за участю захисника особи, яка притягується до відповідальності адвоката Пелипенка П.П., секретаря Салій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни матеріали, які надійшли з Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с.Іваниця, проживаючого: АДРЕСА_1 , не працюючого, не є особою, звільненою від сплати судового збору

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №174197 зазначено про те, що ОСОБА_1 19.07.2021 р. об 11 год. 15 хв. в м.Ромни по вул. Западинській керував автомобілем «ЗАЗ», д/н НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України. Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком КНП СОР ОКСЛ від 21.07.2021 року.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подавши до суду клопотання про призначення судово-медичної експертизи біологічних зразків. Відібраних у нього 19.07.2021 року у КНП СОР ОКСЛ.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Пелипенко П.П., у судовому засіданні підтримав клопотання про призначення повторного експертного дослідження зразків біологічного середовища.

Так, відповідно до ч.1 ст. 273 КупАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

За матеріалами справи встановлено, що 21.07.2021 року лікарем КНП СОР ОКСЛ Кравчук О.П. було складено висновок на підставі акту медичного огляду особи, що керує т/з, за №131, складеному об 11:45 год. 19.07.2021 р., згідно якого встановлено перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння (амфетамін).

У той же час, як підставу для задоволення клопотання та необхідність призначення такого виду експертного дослідження, ОСОБА_1 у ньому стверджується про невідповідність закону процедури огляду на стан сп`яніння, що була до нього застосована, а так само заперечується факт перебування у стані наркотичного сп`яніння 19.07.2021 року.

Захисником особи адвокатом Пелипенком П.П., у судовому засіданні таке клопотання було підтримано, однак більш детальних доводів, які б свідчили про існування факту порушення процедури проведення медичного огляду, порушення порядку відібрання біологічних зразків тощо, доказів про проведення медичного огляду ОСОБА_1 у іншому медичному закладі, які б у своїй сукупності могли поставити під сумнів дійсність висновку за наслідками проведеного медичного огляду, до відома суду доведено не було.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, при цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини, провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні згаданої Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 у справі «Швидка проти України»).

Наведену позицію підтримує і Конституційний Суд України, який у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011(2) зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушенням». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, в даному випадку суд вважє можливим для вирішення питання щодо призначення експертного дослідження застосувати відповідні норми Кримінального процесуального кодексу України ст.332 КПК України.

Відповідно до пунктів 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з"ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об"єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. У випадках, коли виникає необхідність провести дослідження нових об"єктів або щодо інших обставин справи, суд призначає нову експертизу, яка не є додатковою. Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов"язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ч.2 ст.332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

У зв`язку із зазначеним та враховуючи доводи сторони захисту, суд приходить до висновку, що особою, яка притягується до відповідальності та його захисником у заявленому клопотанні не наведені такі обґрунтовані та вагомі обставини, передбачені процесуальним законом, які б вказували на наявність підстав для призначення нової, додаткової чи повторної судово-медичної експертизи, та не надано суду достатніх та допустимих доказів з цього приводу. Окремо судом відзначається, що стороною захисту також не було доведено до відома суду таких суттєвих протиріч, які могли б бути усунуті виключно шляхом проведення повторного експертного дослідження.

Окрім іншого, суд у даному випадку може надати оцінку доказам при постановленні остаточного рішення у справі, у зв`язку із чим вважає заявлене клопотання таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.273, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.332 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-медичної експертизи - відмовити.

Постанова окремому оскарженню не підлягає.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г. О. Цвєлодуб