Справа № 699/318/21
Номер провадження № 3/699/202/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2021 року м.Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 28.03.2006, Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_2 , освіта середня, не працюючого, інші дані суду не відомі,

за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 247808 від 03.04.2021 (далі протокол).

З протоколу вбачається, що 03.04.2021, о 19 год. 27 хв. у с. Селище, по вул. Центральній водій керував механічним транспортним засобом мотоблок «Forte» у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився з застосуванням приладу «Драгер», також поліцейським застосовано технічний засоб відеозапису У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 03.04.2021 у с. Селище він керував мотоблоком Forte та був зупинений працівниками поліції о 19 год. 27 хв. по вул. Центральна. Вживав спиртні напої, а саме горілку 150 грам та пляшку пива. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 погодився.

На відеофайлах зафіксовано, як працівники поліції проводять тестування ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер». Отриманий результат 2,36 проміле. Також відезаписом зафіксовано, що працівники поліції запитують ОСОБА_1 чи вживав останній алкоголь. ОСОБА_1 підтвердив вживання алкогольних напоїв. Після проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював незгоди з результатами тестування за допомогою приладу «Драгер», та не просив провести повторне обстеження на стан сп`яніння у медичній установі.

Справа до слухання призначалась неодноразово, а саме 22.04.2021, 29.04.2021, 24.05.2021, 13.07.2021, 28.07.2021. ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дати, час і місце слухання справи, дані повідомлення отримував, однак жодного разу у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомляв, заяви до суду не направляв.

Таким чином, ужиті заходи попри їх об`ємність не сприяли досягненню мети забезпечення участі в судовому засіданні особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Оскільки сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд уважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 (див. у т.ч. постанову ВС від 15.05.2019 по справі № 0870/8014/12).

Вказане узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 14.10.2003 у справі «Трух проти України», від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», від 26.04.2007 у справі «Шевченко проти України», відповідно до яких в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З огляду на викладене суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Частиною першою ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, серед іншого, є керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушення, передбачені ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважають закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія з застосуванням приладу «Драгер» під відеозапис. Диск з відеозаписом долучено до матеріалів справи.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України, транспортний засіб це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Мотоблок це засіб, який приводиться в рух мускульною силою та двигуном для обробки землі. Мотоблок може мати або не мати обладнання, призначеного для перевезення людей і (або) вантажу.

До матеріалів справи долучено фотознімки мотоблоку, з якого вбачається, що мотоблок облаштований місцем для сидіння водія та причепом, отже він призначений для перевезення людей і (або) вантажу та являється транспортним засобом в розумінні п. 1.10 ПДР України та ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, зміст якого зазначено вище; поясненням ОСОБА_1 та результатом тесту 2,36 ‰ на стан алкогольного сп`яніння, проведеного приладом «Драгер». Інформація з файлів відеозапису підтверджує, що працівниками поліції порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння допущено не було.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 виним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд дійшов висновку, що застосування стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідатиме вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП та буде домірним вчиненому правопорушенню.

Накладання такого стягнення відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 28.03.2006, Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, РНОКПП НОМЕР_2 , освіта середня, не працюючого, інші дані суду не відомі визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч грн. 00 коп) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, штраф підлягає стягненню в примусовому порядку в подвійному розмірі в сумі 34 000 грн.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Літвінова Г.М.