Справа № 204/1696/21
Провадження № 3/204/1011/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає у кв. АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

04 березня 2021 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла справа про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 березня 2021 року справу передано у моє провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 132971 від 19 лютого 2021 року, 19 лютого 2021 року о 17 годині 45 хвилин у м. Дніпрі по вул. В. Антоновича, 65, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21213, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою Alcotest 6820, прилад 0511, тест 1289 в присутності двох свідків, результат 1.40 % проміле. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

20 квітня 2021 року на офіційну електронну адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката Бочкаря Р.В. про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а. с. 14-17). В обґрунтування даного клопотання зазначено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено працівниками поліції з грубим порушенням його процедури проведення, а долучений до протоколу диск, є неналежним доказом. Зазначає, що долучений до протоколу диск, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки в протоколі не зазначено, що до нього в якості доказу долучається диск, а також в протоколі відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено даний відеозапис. Крім того вказує, що на даному відеозаписі чітко видно, що працівники поліції порушили процедуру проведення огляду, оскільки, сидячи в машині, самостійно, за відсутності свідків та ОСОБА_1 , відкривали мундштук та провели налаштування вимірювального приладу Драгера. Також вказує, що процедура відбирання зразків повітря у ОСОБА_1 проведена працівниками поліції в машині за відсутності свідків, а результат Драгеру на відеозаписі взагалі відсутній.

Також 20 квітня 2021 року на офіційну електронну адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката Бочкаря Р.В. про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_1 (а. с. 17 на звороті).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, доходжу наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Нормами ст. ст. 245, 280 КУпАП визначено, що під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд не бере до уваги доводи адвоката Бочкаря Р.В. про те, що долучений до матеріалів справи CD-диск є неналежним та недопустимим доказам, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про його долучення у якості доказу та не зазначено відомості про технічний засіб, яким його здійснено, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. Так, на бланку протоколу про адміністративне правопорушення у верхньому правому куті зазначено номер бодікамери, якою здійснено даний відеозапис, а в описі документів до матеріалів справи зазначено про долучення до неї диску.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на зазначений стан.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зрушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Однак відеозапис не містить даних щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом взагалі (відсутні будь-які дані щодо вчинення ОСОБА_1 технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зрушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, чи самої зупинки).

Суд звертає увагу, що порядок огляду на стан сп`яніння викладений в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та ч. 2-5 ст. 266 КУпАП, згідно з якою огляд особи на стан сп`яніння проводиться працівником міліції із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Розділом 1 п. 6 Інструкції передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Приписами п.4 розділу 2 Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Відповідно до вимог п. п. 5-7 розділу 2 Інструкції, поліцейський перед проведенням огляду на стан сп`яніння інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

На відеозаписі з бодікамери поліцейського видно, що він (поліцейський), сидячи в службовій машині на задньому сидінні, дістає технічній засіб та мундштук до нього, після чого зображення на камері на деякий час зникає через закриття руками поліцейського камери. Далі він кличе іншого поліцейського, що стоїть біля дверей машини, та передає йому мундштук, після чого зображання на відео знову зникає на деякий час, а після видно, як цей інший поліцейський сідає до машини та відкриває мундштук й передає його першому поліцейському, який вставляє його в технічний засіб. Далі зображення знову зникає, а після його відновлення видно, що другий поліцейський виходить з машини та запрошує сісти до неї ОСОБА_1 , який за собою прикриває двері поліцейського транспортного засобу. Поліцейський дає ОСОБА_1 технічний засіб, після чого зображення на відео зникає, а далі видно, що ОСОБА_1 дме в мундштук технічного засобу, після чого зображення на відео знову зникає, а по його відновленню видно, що поліцейський звертає увагу свідків, що стоять осторонь машини на вулиці на результат технічного засобу.

Як вбачається з вищевказаного відеозапису, працівниками поліції не проінформовано ОСОБА_1 про порядок проведення огляду, застосування спеціального технічного засобу, відомостей щодо його сертифікації відповідності та його повірки; огляд проведено в службовій машині, за відсутності свідків, оскільки огляд проводився у темну пору доби у транспортному засобі із прикритими дверима, у зв`язку із чим свідки, які не перебували у цьому транспортному засобі, не могли бачити процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, через це доходжу переконливого висновку про проходження такого огляду за відсутності свідків. З цих підстав, їх покази щодо вказаної події є неналежними та недопустимими. Крім того, поліцейськими відкрито мундштук до технічного засобу не в присутності особи, яка підлягає огляду та свідків такого огляду, а самостійно в машині, що є порушенням порядку проведення огляду. Також, з надано відеозапису, не зрозуміло, дув ОСОБА_1 саме в цей мундштук, відкриття якого зображено на відео, чи будь-який інший, оскільки відображення подій на відеозаписі часткове, через постійне закриття камери працівником поліції.

Крім того, вимогами п. 10 розділу 2 Інструкції визначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Однак, як вбачається з матеріалів справи, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить підпису особи, що його склала, що є порушенням вимог вищевказаної Інструкції.

Як встановлено судом, зазначені вимоги порядку проходження огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені, тобто порушено процедуру зазначених в законі дій працівниками поліції, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ є порушенням права на захист.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені норми законодавства та правові позиції закріплюють те, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Крім того, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17.

Вимогами ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, що уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, перелік яких визначено у ст. 255 КУпАП України.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу органу правосуддя, як незалежного арбітра, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає те, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Згідно із приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дані, що викладено в протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені в повній мірі належними і допустимими доказами, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд позбавлений можливості за відсутності належних, об`єктивних та допустимих доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, встановити винність чи невинність особи у вчинені адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим, відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 268, 283-285, 287, 289 КУпАП, -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом 10 днів зо дня винесення постанови.

Суддя А.І. Приваліхіна