Справа № 323/1702/21
Провадження № 3/323/605/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2021 м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Мінаєв М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла Головного управління ДПС України у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , директора ТОВ «Барвінок-Інвест»,

за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВстановиВ:

08.07.2021 до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом № 2078 від 01.07.2021, щодо громадянина ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

Вказаним протоколом встановлено, що 16.06.2021 ОСОБА_1 , як директор ТОВ «Барвінок-Інвест», вчинив порушення порядку проведення розрахунків, а саме ведення обліку товарів за місцем їх реалізації або зберігання з порушенням порядку, встановленого законодавством, а саме встановлені надлишки товарів (пального) на загальну суму 4215723,57 грн., чим порушив вимоги п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (надалі Закон № 265).

ОСОБА_1 в судове засідання тричі не з`явився, подавши клопотання про відкладення розгляду справи в межах передбачених законом строків, посилаючись на те, що ТОВ «Барвінок-Інвест» в адміністративному порядку оскаржило до відповідних податкових органів вищого рівня як акт перевірки, на підставі якого був складений протокол, так і податкове повідомлення-рішення, видане на підставі вказаного акту. Крім того, ОСОБА_1 надав копії відповідних скарг, з яких є зрозумілою суть його заперечень.

Визначені ст. 38 КУпАП строки для даної справи спливають 16.09.2021, через що подальше відкладення її розгляду є неможливим.

З огляду на те, що ОСОБА_1 обізнаний про час і місце розгляду справи, правом особистої участі не скористався, правову позицію по суті справи висловив, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155-1 КУпАП, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Єдиним документом на підтвердження викладеного у протоколі факту, який доданий до самого протоколу, є копія Акту фактичної перевірки від 01.07.2021 № 5779/08/01/07/09/ НОМЕР_1 (надалі Акт перевірки).

За змістом Акту перевірки, при проведенні звірки даних фактичних залишків пального на початок та кінець звітної доби та про добові обсяги отриманого та реалізованого пального на акцизному складі № 1000854 на АЗС № 4 за адресою Запорізька область, Запорізький район, смт Комишуваха, вул. Богдана Хмельницького, 57-б, були виявлені залишки товарно-матеріальних цінностей (надалі -ТМЦ) у кількості 219828,32 л на загальну суму 3281108,15 грн.

Крім того, було виявлено, що на вказаній АЗС не зберігається змінний звіт АЗС за формою 17-НП, що свідчить про порушення установленого порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а неоприбуткованими є залишки ТМЦ на суму 930367,70 грн.

Також в Акті перевірки зафіксовано, що через відсутність товарно-транспортних накладних на окремі товари, відображені у змінному звіті АЗС за формою 17-НП, виявлено ТМЦ невідомого походження на загальну суму 4247,72 грн.

Як випливає із заперечень ОСОБА_1 , з такими ствердженнями він не згодний, оскільки розрахунки надлишків були зроблені з порушенням відповідної методики, яка передбачає проведення відповідних розрахунків, де одним з показників береться температура повітря на рівні 15 градусів за Цельсієм. І якщо обчислити кількість наявних ТМЦ з урахуванням цього, то вона буде відповідати фактичній кількості.

Щодо відсутності змінного звіту за формою 17-НП ОСОБА_1 заперечив, що перевірки була проведена до закінчення відповідної зміни, і тому такий звіт і не міг бути наданий, а за попередні періоди всі звіти були надані представникам податкового органу.

Оцінюючи в цілому матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до абз. 1 п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до абз. 3 п. 86.1 ст. 86 ПК України акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Також у абз. 8 п. 86.1 ст. 86 ПК України зазначено, що матеріали перевірки - це:

акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною;

заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду);

пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.

В Акті перевірки, доданому до протоколу № 2078 від 01.07.2021, зазначено, що нього додаються відомості ТМЦ на 2-х аркушах, опис готівки, Х=звіт, чек на 3-х аркушах, а також направлення на 2-х аркушах.

Крім того, в описовій частині Акту перевірки зазначено, що під час її проведення оператором АЗС були надані письмові пояснення по суті порушених перед ним питань.

Однак жоден з цих додатків до протоколу про адміністративне правопорушення не доданий, і в матеріалах справи відсутній.

У статті 252 КУпАП акти перевірок контролюючих органів безпосередньо не зазначені як види доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Акт податкової перевірки є службовим документом, в якому зафіксовані виявлені при проведенні тієї або іншої податкової перевірки порушення, а його зміст може бути оспорено.

Відповідно до п.58.1 ст.58 та п.86.8 ст.86 ПК на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

У разі незгоди з контролюючим органом платник податків має право оскаржити прийняте рішення (податкове повідомлення-рішення) (пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 ПК).

За змістом п.86.8 ст.86 ПК, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу.

Зазначене свідчить про те, що доводи, судження, інформація акта перевірки, складеного особами, що її проводили, підлягає вивченню та оцінці, при ухваленні відповідними субєктами владних повноважень правових документів, які відповідно до закону утворюють певні правові наслідки для платника податків та (або) його посадових осіб.

Сам по собі акт податкової перевірки та дії посадових осіб контролюючого органу щодо складання цього акта не створюють правових наслідків у вигляді виникнення обов`язків, зміни чи припинення будь-яких прав платника податків, крім виникнення права на подання зауважень до акта.

Таким чином, акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень.

Беручи до уваги вищенаведене, при розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення суд виходить з того, що Акт перевірки як такий, та ще й без своїх невід`ємних частин, а також за відсутності первинної документації, на підставі якої він був складений, а також за умови його оспорювання платником податку у встановленому законом порядку, не може бути єдиним та достатнім, належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а підлягає оцінці та перевірці.

Водночас доводи самого ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовуються, а будь-яких інших доказів на підтвердження викладеного у протоколі факту матеріали справи також не містять.

Крім того, слід зауважити, що Актом перевірки будь-яких порушень при здійсненні торгівлі безпосередньо з реєстраторами розрахункових операцій, в тому числі продажу товарів, не відображених в обліку, виявлено не було.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст.276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв