Справа№464/2701/21
пр.№ 3/464/1587/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , головний бухгалтер ТзОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей як для себе», паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , -

за ч.1 ст. 163-1 КУпАП,

встановив:

На розгляд Сихівського районного суду скеровано протокол про адміністративне правопорушення № 20 серії ВП ЛВ № 001090 від 06.04.2021 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу остання, будучи посадовою особою - головним бухгалтером ТзОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей як для себе» порушила вимоги законодавства про порядок ведення податкового обліку, що призвело до заниження податку на прибуток, податку на додану вартість та акцизного податку, чим порушила п.п.198.1, 198.2, 198.5 ст. 198, п.п.189.1 ст.189, п.п.134,1.1, 134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.п.213.1.1, 213.1.6., 213.1 ст.213, п.214.4 ст.214, п.п.216.2, п.216.6 ст.216 Податкового кодексу України.

Особа яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, проте направила на адресу суду пояснення, в яких вказує, що на даний момент товариством оскаржено податкові повідомлення рішення, оскільки з такими не погоджується. Крім того, просить суд закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Згідно акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей як для себе» () з питань здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 30.09.2019, та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 30.09.2019. Перевіркою встановлено порушення податкового законодавства, а саме занижено податок на додану вартість на загальну суму 26878042,24 грн., занижено акцизний податок на загальну суму 21168679,05 грн. та занижено податок на прибуток на загальну суму 17445432 грн.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 163-1 КУпАП керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій притягуються до адміністративної відповідальності серед іншого, за порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

При цьому, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України ( п.1.1. ст. 1 ПК України).

Згідно ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Одночасно, ст. 16 ПК України визначено обов`язки платника податків, серед яких стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи .

Документом, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документом, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку у відповідності до ст. 46 ПК України є податкова декларація.

При цьому, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом (п.54.1 ПК України).

П.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Базою оподаткування відповідно до п.135.1 ст.135 ПК України є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

П. 213.1.1 п.213.1 ст.213 ПК України передбачено, що об`єктами оподаткування є операції з реалізації вироблених в Україні підакцизних товарів (продукції). В п.п.213.1.6. зазначено, що обсяги та вартість втрачених підакцизних товарів (продукції), що перевищують встановлені норми втрат з урахуванням пункту 214.6 статті 214 цього Кодексу.

Згідно п.214.4 ст.214 ПК України у разі обчислення податку із застосуванням специфічних ставок з підакцизних товарів (продукції) базою оподаткування є їх величина, визначена в одиницях виміру ваги, об`єму, кількості товару (продукції), об`єму циліндрів двигуна автомобіля або в інших натуральних показниках.

Відповідно до п.216.2 ст.216 ПУ України датою виникнення податкового зобов`язання щодо зіпсованого, знищеного, втраченого підакцизного товару (продукції) є дата складання відповідного акта. У цьому пункті втраченим є товар (продукція), місцезнаходження якого платник податку не може встановити.

У п.216.6 ст.216 ПК України зазначено, що при використанні підакцизних товарів (продукції) для власних виробничих потреб датою виникнення податкових зобов`язань є дата їх передачі для такого використання, крім використання для виробництва підакцизних товарів (продукції).

Увідповідності до ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Пунктом 189.1 ст. 189 ПК України визначено особливості визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг в окремих випадках, а саме у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Одночасно, ст. 198 ПК України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту, до якого відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій в тому числі з придбання або виготовлення товарів та послуг, вважається дата тієї події, що відбулася раніше (дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг).

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою (п. 31.1. ПК України).

При цьому, податкова декларація підписується керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником (п. 48.5.1. ПК України).

Відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть юридичні особи, резиденти або нерезиденти України, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи (ст. 47 ПК України).

З урахуванням вищевикладеного, та беручи до уваги склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, у вказаній справі доведенню підлягають обставини порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, особою, яка є керівником або іншою посадовою особою підприємства, установи, організації, що визначені платником податку та перебуває на обліку у контролюючий органах.

Згідно із ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення та акт перевірки.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення посадова особа ТзОВ ТВК «Перша приватна броварня «Для людей як для себе» () ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності на підставі ч.1 ст. 163-1 КУпАП оскільки порушила вимоги п.п.198.1, 198.2, 198.5 ст. 198, п.п.189.1 ст.189, п.п.134,1.1, 134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.п.213.1.1, 213.1.6., 213.1 ст.213, п.214.4 ст.214, п.п.216.2, п.216.6 ст.216 Податкового кодексу України якими встановлено порядок ведення податкового обліку, у зв`язку із чим призвело до заниження податку на прибуток, податку на додану вартість та акцизного податку.

Однак, головним державним ревізоромінспектором ГУ ДПС у Львівській області у протоколі не зазначено, які саме дії чи бездіяльність вчинила ОСОБА_1 , що є об`єктивною стороною інкримінованого адміністративного правопорушення, чи саме останній є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, оскільки у акті перевірки вказано, що відповідальними за фінансово-господарську діяльність підприємства є директор ОСОБА_2 та головний бухгалтер ОСОБА_1 . Крім того, не надано доказів, що на ОСОБА_1 покладено обов`язок ведення податкового обліку, зокрема, остання являється уповноваженою особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації, до повноважень якої віднесено підписання податкових декларацій, до яких вносяться дані, на підставі яких здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору.

Також, як випливає зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи, особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення, в графі «суть правопорушення» послалася на нормативні акти, які порушила ОСОБА_1 та вказала наслідки, які настали внаслідок порушень, однак не зазначила, у яких документах податкової звітності та ким внесені дані, на підставі яких встановлено факт заниження податку на прибуток, податку на додану вартість та акцизного податку, якими доказами підтверджується заниження цих податків. Інших доказів щодо вказаних обставин суду не надано.

Також, зі змісту протоколу не можливо встановити період, що є часом вчинення адміністративного правопорушення. Оскільки, згідно обставин вчиненого адміністративного правопорушення не зазначено коли саме ОСОБА_1 порушила вимоги податкового обліку, у зв`язку із чим занижено податок на прибуток, податок на додану вартість та акцизний податок. Одночасно, у протоколі датою вчинення правопорушення визначено 06.04.2021. Тоді як з Акту вбачається, що заниження податку на додану вартість, акцизного податку та податку на прибуток мало місце у період з березня 2017 по ІІІ квартал 2019 року.

Разом з тим, статтею 247 КУпАП врегульовано питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Згідно положень вказаної статті встановлюються обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Зокрема, відповідно до пункту 7 частини першої цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за наявності таких умов - вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, закінчення встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня виявлення правопорушення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

З огляду на частину 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що встановлення юридичного факту є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та інших доказів долучених до матеріалів прави про адміністративне правопорушення, , встановлено, що події, інкриміновані ОСОБА_1 мали місце з 2017 по 2019 роки.

За таких обставин, суд зазначає, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки накладення адміністративного стягнення за дане правопорушення, що є безумовною підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі ч.1 ст. 163-1КУпАП та керуючись п.1 ст.247, ст. 284 КУпАП суд,-

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.163-1 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.