ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 569/16421/21

17 серпня 2021 року

Суддя Рівненського міського суду Денисюк П.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Рівненського районного управління поліції Управління патрульної поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм, РНОКПП___________за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 23 травня 2021 року близько 23 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 в дворі будинку гр. ОСОБА_1 пересовуючи пошкодив клумби з квітами, що знаходяться в користуванні мешканців будинку по АДРЕСА_2 .

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненому не визнає, суду пояснив, що в той день сидів з друзями, відпочивав на лавочці, як почувши голоси на підвищених тонах невідомої жінки, підійшов, щоб зрозуміти, що відбувається, спостерігав конфлікт невідомої жінки із іншими особами, пізніше пішов додому, що відбувалось до та після того йому невідомо і чому складений протокол відносно нього за ст. 173 КУпАП теж не розуміє.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності з іншими доказами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, в ст. 7 КУпАП, зазначено, що кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. ст. 251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Санкція ст. 173 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протистояти себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним, явної неповаги до оточуючих головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву, не може бути дрібного хуліганства. Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Тобто дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Як вбачається зі складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення від 02 серпня 2021 року, об`єктивну сторону інкримінованого правопорушення працівником поліції не було розкрито, що позбавляє суд можливості встановити обов`язкову ознаку за ст. 173 КУпАП - вчинення проступку у громадському місці.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було письмове пояснення ОСОБА_3 , з якого неможливо встановити особу, яка вчинила дрібне хуліганство.

Крім того, з матеріалів справи не можливо встановити чи ОСОБА_1 дійсно був причетний та вчиняв будь які дії, які б свідчили про пошкодження чи пересування клумб, оскільки в матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які б вказували на причетність ОСОБА_1 до вищезгаданих події чи відеозапис правопорушення.

Сам протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 без взаємозв`язку із іншими доказами, не може слугувати належними доказом про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Інших документів, крім пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , матеріали адміністративної справи не містять.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У справах Малофєєва проти Росії ( Malofeyeva v.Russia , рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та Карелін проти Росії ( Karelin v.Russia , заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення за відсутності розумних підстав для сумніву , що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриття, зокрема, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі щодо останнього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Головуючий суддя