Провадження №3/389/38/21
Постанова

Іменем України

09 квітня 2021 року, суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Ябчик Наталія Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

Встановив:

12 квітня 20201 року о 12.45 годині по вулиці Віктора Голого, 81 в місті Знам`янка Кіровоградської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, д.н.з НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, які реагують на світло, млява мова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За даним фактом складено протокол серії ОБ №0108646 від 12.01.2021 року, від підпису протоколу та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився.

ОСОБА_1 до суду для розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області.

При цьому, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те, що дана справа буде розглядатися у Знам`янському міськрайонному суді Кіровоградської області, ОСОБА_1 не вжив заходів для явки до суду та не скористався своїми процесуальними правами, що вказує на його небажання брати участь в розгляді справи, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Слід також відзначити, що і Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністртавного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена в повному обсязі, виходячи з наступного.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція частини першої ст. 130 КУпАП в редакції, яка була чинна на момент скоєння правопорушення, передбачала відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, врегульований порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 7, 8 розділу ІІІ Інструкції для визначення наркотичного засобу або психотропних речовин є обов`язковим проведення лабораторних досліджень, яке може бути здійснено лише в умовах закладу охорони здоров`я, за допомогою вимірювальної техніки та обладнання, дозволених Міністерством охорони здоров`я.

Пунктом 9 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За умовами п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що водію ОСОБА_1 поліцейським СРПП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_2 запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер Кіровоградської обласної ради» у зв`язку з виявленими ознаками стану наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надав відмову, що підтверджується їх письмовими поясненнями.

Переглянувши диск з відеофіксацію вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, суд не вбачає об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність досліджених доказів і викладених у поясненнях свідків обставин.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення, виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполучення Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 (десять тисяч двісті) гривень. На думку суду накладення такого стягнення є необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до суспільних правил та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

При цьому, як вбачається з довідки начальника СРПП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області, посвідчення водія на право керування транспортним засобом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував (а.с.4).

Відповідно до Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Враховуючи, що правопорушник не отримував право користування на керування транспортним засобом, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для призначення основного покарання у вигляді позбавлення правопорушника права керування транспортними засобами.

Вказаний висновок суду узгоджується з роз`ясненнями, наведеними в п. 28 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» згідно яких позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення чітко визначеного переліку правопорушень, зокрема правопорушень передбачених ч. 3 ст.121, ч. 4 ст.122, ст.122-2, ч. 3 ст.123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати як основне адміністративне стягнення позбавлення права керування транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до ч.4 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення в сумі 454 грн. За рішеннями про стягнення судового збору стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 245, 251, 266, 268, 280, 283-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

Постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 (десять тисяч двісті) грн., який підлягає стягненню в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами (ст.298 КУпАП).

Відповідно до ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу та судового збору, негайно подаються до суду.

Відповідно до статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Роз`яснити порушнику, що виконання постанови про накладення адміністративного стягнення може бути відстрочено судом за його заявою за наявності відповідних обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Стягувач за рішенням в частині стягнення штрафу Держава в особі, відділу поліції №1 (м. Знам`янка) Кропивницького РУП в Кіровоградській області (вул. Київська, 25 місто Знам`янка Кіровоградська область, 27406).

Реквізити для сплати штрафу: ОТРИМУВАЧ КОШТІВ: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300;КОД ОТРИМУВАЧА (код за ЄДРПОУ): 37918230;БАНК ОТРИМУВАЧА: Казначейство України (ЕАП);КОД БАНКУ ОТРИМУВАЧА (МФО): 899998; РАХУНОК ОТРИМУВАЧА: UA0011001;КОД класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягувач за рішенням в частині стягнення судового збору - Держава в особі, Державної судової адміністрації України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м.Київ, 01601, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України ().

Реквізити для сплати судового збору: ОТРИМУВАЧ КОШТІВ: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; КОД ОТРИМУВАЧА (код за ЄДРПОУ): 37993783; БАНК ОТРИМУВАЧА: Казначейство України (ЕАП); КОД БАНКУ ОТРИМУВАЧА(МФО): 899998

РАХУНОК ОТРИМУВАЧА: UA0026001; КОД класифікації доходів бюджету: 22030106.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Ябчик Наталія Миколаївна

Кіровоградської області

Постанова суду набрала законної сили „_____ _____________________20 __ року

Строк пред`явлення до примусового виконання „_____ ______________20 __ року.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Ябчик Наталія Миколаївна

Кіровоградської області