Номер провадження: 33/813/402/21
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н.В.
Доповідач Прібилов В. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Прібилов В.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Альбрехта І.С.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1

його представника - Міщенка С.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20.01.2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.01.2021 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривні на користь держави.

Згідно постанови, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №273917 від 25.10.2020 року встановлено, що 25.10.2020 року о 02 годині 20 хвилин, в м. Одесі по вул. Генерала Петрова, буд. 17, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_3 , який рухався попереду, чим порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306, від 10 жовтня 2001 року.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20.01.2021 року скасувати, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що постанову суду першої інстанції він отримав лише 04.02.2021 року.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що вважає винуватим у даній дорожньо-транспортній пригоді водія автомобілю ДЕО Ланос, номерний знак НОМЕР_3 , який рухаючись у крайній лівій смузі руху, без попереднього перестроювання у крайню праву полосу дороги та без включення покажчика повороту, почав різко гальмувати, повернувши праворуч з метою паркування. Вважає,що своїми діями зазначений водій створив небезпечну ситуацію на дорозі, що стало наслідком зіткнення автомобілів.

При цьому апелянт послався на відсутність у постанові суду першої інстанції даних щодо дорожньої обстановки, в тому числі обстави, які вказували на наявність чи відсутність перешкоди у попереду їдучого водія для здійснення раптового гальмування.

Просить скасувати постанову та провадження відносно нього закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи; заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - Міщенка С.В., які підтримали доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

На підтвердження доводів апелянта про те, що він не знав про розгляд справи, копію постанови отримав лише 04.02.2021 року, то матеріали справи містять відмітку на (а.с. 62 зворотна сторона) про дату отримання копії постанови суду першої інстанції представником ОСОБА_1 - Міщенком С.В., а саме 04.02.2021 року.

Зазначені обставини, з урахуванням даних щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , отримання копії оскаржуваної постанови 04.02.2021 року та подання апеляційної скарги 11.02.2021 року, свідчать про існування підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду як пропущеного з поважних причин, незалежних від волі скаржника.

Разом з тим, апеляційний суд не в змозі погодитись із доводами апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з огляду на наступні обставини.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та підтвердив викладені в апеляційній скарзі обставини скоєної дорожньо-транспортної події. Також підтвердив факт помилковості зазначення в оскаржуваній постанові року ухвалення 2020 року, оскільки оскаржуване судове рішення було постановлено 20.01.2021 року.

Представник ОСОБА_1 - Міщенко С.В. також підтримав доводи апеляційної скарги в повному об`ємі та просив її задовольнити. При цьому звернув увагу, що саме з вини водія Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_3 , відбулася ДТП.

У відповідності до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до пункту 2.3 б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. п. 12.2, 12.3 ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі сукупності доказів, які є в матеріалах адміністративної справи, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, письмових пояснень водія ОСОБА_2 , відеозаписом з місця події.

Наявний у матеріалах справи відеозапис, який відображає фактичні обставини скоєної дорожньо-транспортної події повністю підтверджує факт скоєння ОСОБА_1 ДТП.

Так, з зазначеного відеозапису вбачається, що транспортний засіб Daewoo Lanos, рухається на невеликій швидкості в лівій смузі руху по вул. Генерала Петрова в м. Одесі та під`їжджаючи до паркувального місця, яке розташоване праворуч по ходу руху автомобіля, частково та завчасно зміщується у праву смугу руху та здійснює поворот праворуч у напрямку паркувального місця. В цей час з`являється автомобіль Hyundai Accent, який на великій швидкості, яка фактично в декілька разів перевищує швидкість руху автомобілю Daewoo Lanos допускає зіткнення з цим автомобілем, який на час зіткнення повністю не здійснив маневр повороту праворуч. Надалі зазначений запис містить фіксацію факту продовження руху автомобіля Hyundai Accent, повороту праворуч та зникнення з місця події.

Зазначені обставини беззаперечно свідчать про допущення водієм автомобілю Daewoo Lanos, який як встановлено матеріалами справи та не заперечується учасниками події керував ОСОБА_1 порушень вимог п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме не обрання водієм безпечної швидкості руху та недотримання останнім безпечної дистанції, що стало наслідком зіткнення автомобілів.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчинені інкримінованого йому правопорушення ґрунтується на сукупності доказів, які були досліджені в судовому засіданні суду першої інстанції та в судовому засіданні апеляційного суду, а саме: схемою місця ДТП, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №273917 від 25.10.2020 року та письмовими поясненнями іншого учасника ДТП - водія автомобілю Daewoo LanosОСОБА_2 , які в тому числі повністю узгоджуються з наявним у матеріалах справи відеозаписом.

Посилання апелянта на скоєння дорожньо-транспортної події внаслідок збігу певних обставин, а сам втечі від нападавши на нього та членів його родини осіб «кавказської національності» не можуть бути прийняті до уваги, оскільки навіть за таких обставин, належним дотриманням ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху, можливо було уникнути настання наслідків у вигляді дорожньо-транспортної події, в тому числі з огляду на відсутність даних щодо непереборних обставин, які унеможливлювали дотримання останнім цих правил.

Щодо тверджень апелянта про те, що в постанові суду першої інстанції не вказано яка саме була дорожня обстановка, і чи була якась перешкода у попереду їдучого водія для раптового гальмування, то ці доводи спростовуються наявними у справі матеріалами, з яких вбачається, що більшу частину правої смуги руху було зайнято припаркованим транспортним засобом типу «фургон», у зв`язку з чим водій транспортного засобу Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_3 , здійснював поворот праворуч, в більшій мірі, з лівої смуги для руху.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що провина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПпідтверджується доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Апеляційний суд вважає, що під час судового розгляду даної справи суд першої інстанції дотримався вказаних норм права та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, належним чином мотивувавши прийняття такого рішення.

Таким чином, винуватість водія ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є доведеною, а доводи апеляційної скарги з приводу його невинуватості у скоєнні ДТП - безпідставними.

Позиція апелянта на час розгляду апеляційної скарги щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначенні для ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу, як більш м`якого адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП.

Водночас, зважаючи на помилкове зазначення районним судом року постановлення оскаржуваного рішення саме 2020 року, яка як встановлена в ході перегляду постанови є технічною опискою, апеляційний суд вважає за необхідним рекомендувати районному суду виправити технічну описку у вступній частині постанови щодо року ухвалення судового рішення.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або зміни постанови районного суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 20.01.2021 року- задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 20.01.2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.01.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави - залишити без змін.

Рекомендувати районному суду виправити технічну описку у вступній частині постанови щодо року ухвалення судового рішення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.М. Прібилов