Справа № 946/8281/21
Провадження № 3/946/2553/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 жовтня 2021 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого за наймом «Дунайський Аграрій» механіком, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , 04.09.2021 року приблизно о 22 годині 00 хвилин та 24.09.2021 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу своєї співмешканки ОСОБА_2 , чим вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2021 року у справі №946/1607/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173 2 КУпАП та застосовно до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду від 01.10.2021 року матеріали справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 об`єднанні до одного провадження.

Притягуваний ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю, розкаявся у його вчиненні.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення притягуваного, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним ОСОБА_1 , його вина у порушенні правил адміністративного нагляду при обставинах, викладених в протоколах про адміністративні правопорушення, повністю доказана матеріалами справи, що досліджені судом.

Таким чином з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, повністю доказана зібраними матеріалами справи про адміністративні правопорушення, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якого, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд також враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, та вважає, що достатнім і необхідним у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП є накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 187 КУпАП, оскільки санкції за вчинені ОСОБА_1 правопорушення є рівнозначними.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень необхідно накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Разом з цим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф, буде достатнім, таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворих стягнень.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов