Справа № 461/4956/21 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О. Р.
Провадження № 33/811/1056/21 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Радановича Г.М. розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 23 червня 2021 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ДСА України 454 гривні судового збору.

Згідно постанови, 05 червня 2021 року о 05 год. 40 хв. ОСОБА_1 у м. Львові на вул. Дорошенка,36, керував транспортним засобом марки «Jaguar XF», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці події, або у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, просить постанову Галицького районного суду м. Львова від 23.06.2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вказує, що ще в суді першої інстанції апелянтом стверджено, що у місці та у час, що зазначений у протоколі від 05.06.2021 він не керував автомобілем марки «Jaguar XF», д.н.з. НОМЕР_2 , працівниками поліції зупиненим не був, апелянт не є власником автомобіля марки «Jaguar XF», д.н.з. НОМЕР_2 , а до зустрічі з працівниками поліції знаходився поруч з автомобілем свого товариша.

Зазначає, що суд першої інстанції в порушення принципу презумпції невинуватості особи та забезпечення доведеності вини, не звернув увагу та не надав належної оцінки доказам, які спростовують наявність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, зокрема відсутності факту керування апелянтом автомобілем марки «Jaguar XF», д.н.з. НОМЕР_2 та в основу свого рішення поклав суперечливі дані протоколу, які заперечуються апелянтом, суперечать сукупності інших матеріалів провадження, базуються на припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Апелянт звертає увагу, що поліцейський не запропонував апелянту ОСОБА_1 проведення огляду у закладі охорони здоров`я та не склавши скерування для проходження огляду у закладі охорони здоров`я, поспішно, без участі двох свідків, склав протокол про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що інспектор поліції не повідомляв апелянту щодо наслідків відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, про що не здійснено жодної відмітки в протоколі

Вказує, що до матеріалів справи долучена довідка №3255, з якої вбачається, що за результатами аналізу рівень етанолу в крові апелянта складав лише 0,15 % що є звичайною фізіологічною нормою і не виходить за дозволені межі (для керування транспортними засобами). Дана обставина свідчить не тільки про норму рівня алкоголю в крові апелянта, але й про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Однак, вказана обставина безпідставно залишилася поза увагою суду першої інстанції, оскільки, посилаючись на дату проведення аналізу 07 червня 2021 року, суд не врахував, що зразок крові на аналіз було відібрано саме 05 червня 2021 року о 07 год. 30 хв. (до спливу двох годин після складання протоколу про адміністративне правопорушення), про що свідчить копія квитанції, долучена до матеріалів провадження із зазначенням дати і часу оплати за проведення аналізу та здачі зразків для проведення дослідження.

Заслухавши виступ ОСОБА_1 та його захисника Радановича Г.М., які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №117820 від 05 червня 2021 року; поясненнями ОСОБА_1 ; відеозаписами з нагрудних камер поліцейських за 05.06.2021 року з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.

Як встановлено апеляційним судом, працівниками поліції ОСОБА_1 була висловлена законна вимога про проведення огляду на стан сп`яніння, а саме з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1425/735 від 09.11.2015 року.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує, що працівниками поліції не було запропоновано проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та не попереджено щодо наслідків такої відмови. Наведене спростовується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №1049, оскільки на такому чітко зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та роз`яснено останньому інспектором поліції про наслідки відмови.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу, оскарження таких дій та його результатів, а, відтак, доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений працівниками поліції із порушеннями не знайшли свого підтвердження.

Пунктом 9 розділу II Інструкції « Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року №1452/735 встановлено , що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відтак, судом першої інстанції вірно не взято до уваги результату токсикологічного дослідження №3255, проведеного КНП «Львівська лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова», оскільки такий проведений лише 07.06.2021 року, та є таким, що суперечить вимогам «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року №1103.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують та не містять правових підстав для скасування судового рішення.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 23 червня2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.