Єдиний унікальний номер 317/3100/21
Провадження № 3/317/1344/2021

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Сакоян Д.І., розглянувши матеріал, який надійшов із відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 588925 від 10.09.2021 у відповідності до якого 06.09.2021 о 16 год. 15 хв., на території навчального закладу за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за місцем навчання влаштував бійку з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що спричинило у останнього забій м`яких тканин обличчя.

До суду ОСОБА_1 з`явилась, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, вказала, що не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, виконує їх належним чином.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

З об`єктивної сторони даного правопорушення під невиконанням обов`язків щодо виховання і навчання дітей слід розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх дітей. Ухилення батьків і осіб, які їх замінюють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності.

Ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за відповідні порушення батьків мають притягувати до відповідальності за ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Приписами ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наданих до суду матеріалів суддя не вбачає об`єктивного підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання передбаченого законодавством обов`язку щодо виховання свого малолітнього сина. Підстав вважати, що ОСОБА_1 не виховує дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, наразі немає.

Сам по собі факт того, що син ОСОБА_1 вдарив іншу дитину не може розцінюватись як незабезпечення матір`ю належного виконання обов`язків щодо виховання.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 10.09.2021 не зазначено від виконання яких саме обов`язків ухилилась ОСОБА_1 , тобто у повному обсязі не розкрита об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яке ставиться їй у провину. Підлягає урахуванню й те, що ОСОБА_1 ставиться у провину ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків лише 06.09.2021 о 16 год. 15 хв., тобто у конкретну дату та час і лише території навчального закладу, що не може вважатись ухиленням від виконання батьківських обов`язків.

За даних обставин відсутні підстави притягати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 184, 283, 284, 287-290 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.І. Сакоян