Справа № 455/1198/21
Провадження № 3/455/666/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 серпня 2021 року м.Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Кушнір А.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу прикордонної служби «Смільниця» Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався (зі слів),

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

25.07.2021 о 22 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 в пункті пропуску «Смільниця» під час перевірки документів на в`їзд в Україну надав на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Португалії № НОМЕР_1 , виданий 18.03.2020 року на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перевірки якого було виявлено відсутність штампів. Під час опитування пред`явив паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 07.09.2017 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України.

В судове засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений, проте 11.08.2021 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з посиланням на те, що в пункті пропуску через державний кордон України він пред`явив паспорт громадянина України для виїзду за кордон на його ім`я, факт пред`явлення при цьому закордонного паспорта громадянина Португалії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, оскільки такі дії не охоплюється диспозицією ч.1 ст. 204-1 КУпАП. Крім того, вважає, що якщо суд прийде до переконання про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, то просить звільнити від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням у відповідності до ст. 22 КУпАП, враховуючи те, що він вперше притягається до адміністративної відповідальності, вчинене ним правопорушення за своїм характером та наслідками не становить великої суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Відповідно до ст. 268 КУпАП вважаю за можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Тобто об`єктивна сторона складу даного адміністративного правопорушення виражається у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України одним із наступних способів: 1) поза пунктами пропуску через державний кордон України; 2) в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів; 3) в пунктах пропуску через державний кордон України з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу; 4) в пунктах пропуску через державний кордон України без дозволу відповідних органів влади.

При цьому порядок перетинання громадянами України державного кордону України визначається ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України». Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). У передбачених міжнародними договорами України випадках замість документів, зазначених у частині першій цієї статті, для виїзду з України і в`їзду в Україну можуть використовуватися інші документи. Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно з п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки документів на в`їзд в Україну ОСОБА_1 спочатку надав на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Португалії, а не паспорт громадянина України для виїзду за кордон (який є відповідним для громадян України документом).

Відповідно до ст. 1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Документом, що посвідчує особу громадянина України за кордоном і при перетинанні державного кордону України, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон або дипломатичний і службовий паспорти, посвідчення особи моряка і проїзний документ дитини. Ці документи виготовляються і оформляються відповідно до положень, що затверджуються Кабінетом Міністрів України на підставі рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації

З наведеного слідує, що громадянин України має право здійснювати в`їзд та виїзд за межі України лише на підставі паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а також інших документів, визначених ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Разом з тим, ст.4 Конституції України проголошено, що в Україні існує єдине громадянство. Поняття єдиного громадянства визначається у ч.1 ст.2 Закону України від 18.01.2001 року №2235-ІІІ «Про громадянство України», як один із принципів законодавства України про громадянство. Якщо громадянин України набув громадянство іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Таким чином, в`їзд на територію України та виїзд з неї громадянами України за пред`явленням паспортів, виданих на ім`я громадян іноземної держави, суперечить вимогам ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», а тому за наявності підстав тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 204-1 КУпАП.

Отже, з наведеного слідує, що громадянин України має право здійснювати в`їзд та виїзд за межі України лише на підставі паспорта громадянина України, а також інших документів, визначених ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Оскільки початком здійснення прикордонного контролю є момент подання особою паспортного документу для перевірки, факт надання громадянином України паспортного документа громадянина іноземної держави кваліфікується як спроба незаконного перетинання державного кордону України, так як даний документ не може вважитися відповідним.

Винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, доводиться такими доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 135380 від 25.07.2021, рапортами начальника 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Смільниця» відділу прикордонної служби «Смільниця» 1 категорії (тип Б) від 25.07.2021 ОСОБА_4 , інспектора прикордонного контролю - 1 категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби «Смільниця» відділу прикордонної служюби «Смільниця» 1 категорії (тип Б) від 25.07.2021 р. Р.Гамбуля, копією паспорта громадянина Португалії № НОМЕР_1 , виданий 18.03.2020 року на ім`я ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 07.09.2017 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Аналізуючи вищенаведені докази, що безпосередньо дослідженні та здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності в їх сукупності, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП спроба незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

Відповідно до положень ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема те, що під час проходження прикордонного контролю у останнього був наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон і такий він пред`явив під час опитування, також беручи до уваги відсутність даних про те, що останній раніше притягувався до адміністративної відповідальності, а вчинене ним правопорушення за своїм характером та наслідками не становить великої суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, приходжу до переконання про можливість звільнення ОСОБА_6 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, у відповідності до ст. 22 КУпАП, з закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена особою щодо якої її винесено, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.В.Кушнір