Справа № 495/7122/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року м. Білгород- Дністровський

Білгород - Дністровського міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді - Шевчук Ю.В.,

при секретарі Бучка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області матеріали, які надійшли від Відділу Прикордонної Служби «Чорноморськ» 26 Прикордонного загону Державної Прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 статті 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов протокол про вчинення адміністративного правопорушення ПдРУ №162293 від 29 серпня 2021 року, згідно якого 28 серпня 2021 року об 01:20 годині на ділянці відповідальності ВПС «Курортне» 26 Прикордонним загоном (контрольований прикордонний район) прикордонним нарядом «ПТС» було виявлено факт незаконного перетину державного кордону України яхтою «VICTORY» (прапор Україна) під керуванням капітана ОСОБА_1 в координатах: широта 45° 27 28, довжина: 30° 12 12, яхта «VICTORY» здійснила вихід з ОБМС №112 за маршрутом «Чорноморськ - о. Зміїний» без права виходу за 12 мильну зону. Капітан яхти ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив порушення ст.9 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року. Своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив, що 28.08.2021 року він керував своєю яхтою «VICTORY» (прапор Україна) та брав участь у регаті парусного спорту України та через шторм та сильний вітер, який був силою 25 вузлів був змушений взяти курс праворуч від встановленого маршруту та вийти за 12 мильну зону територіальних вод, оскільки це необхідно було для спасіння екіпажу яхти, якою він керував, тому як капітан він прийняв це рішення для врятування життя членів екіпажу, оскільки не мав іншого виходу, окрім того він не знав, що поруч знаходиться державний кордон.

В судовому засіданні співробітник Державної прикордонної служби ОСОБА_2 підтвердив той факт, що в день складання адміністративного протоколу був сильний вітер та почався шторм, працівниками ДПС була виявлена яхта «VICTORY» (прапор Україна), яка вийшла за межі 12 мильної зони територіальних вод, про те, що ця яхта є учасницею регати прикордонники не знали, сигнальні вогні капітаном яхти не вимикались та наміру переховуватись від працівників ДПС у капітану судна не було, задля збереження яхти та не допущення загибелі членів екіпажу судна, капітаном було прийняте рішення про вихід за межі державного кордону України, оскільки в іншому випадку вони могли загинути.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що орган державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до положень ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно вимог ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Підставою крайньої необхідності є небезпека інтересам, які охороняються адміністративним законодавством. Ця небезпека може бути викликана: 1) протиправними діями людини: 2) діями тварин; 3) природними явищами; 4) джерелом підвищеної небезпеки (технічними та транспортними засобами) тощо.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайнею необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Частиною 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Приймаючи до уваги пояснення ОСОБА_1 та працівника Державної прикордонної служби, суд вважає їх такими, що відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, які б спростовували доводи учасників справи.

Оскільки ОСОБА_1 діяв в умовах крайньої необхідності, тобто намагався здійснити всі можливі заходи для усунення можливого настання наслідків, які загрожували життю та здоров`ю членів екіпажу яхти та могли призвести до більш тяжких наслідків в тому числі летальних, жодних негативних наслідків вчинене адміністративне правопорушення не спричинило, суд вважає, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись п.4 ч.1 ст.247, ч.1 ст.204-1, ст.ст.280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КпАП України закрити, у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст даної постанови виготовлено та проголошено 03 вересня 2021 року о 14 годині 30 хвилин.

Суддя