Справа № 338/511/21
Провадження № 33/4808/409/21
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Шишко О. А.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Томина С.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Томина С.В. на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік., а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 19 квітня 2021 року о 02 год. 05 хв. на автодорозі Р38 Богородчани-Гута, км 19 керував транспортним засобом марки "Daewoo Lanos", д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху. Тестування на алкоголь проводилося за допомогою спеціального технічного засобу "Alcotest DRAGER 6810", результат 0,62 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду захисник ОСОБА_1 адвокат Томин С.В. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Апелянт вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано про долучення до нього будь яких матеріалів, що унеможливлює їх врахування як доказів при встановленні наявності чи відсутності адміністративного правопорушення та винності особи в його вчиненні.

Окрім того, захисник ОСОБА_1 адвокат Томин С.В. вказує на те, що в оскаржуваній постанові не міститься посилання на технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис щодо ОСОБА_1 .

Ним, як захисником особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 , було заявлено клопотання про повернення матеріалів справи для належного дооформлення до СРПП ВП №2 смт. Богородчани Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, яке судом було задоволено. Однак, працівники поліції вимоги суду не виконали та не зазначили відомості про технічний засіб, який було здійснено запис.

Таким чином, постанова суду за відсутності посилання на відомості щодо технічного засобу, який здійснювався запис щодо ОСОБА_1 , не ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Апелянт вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на норми ПДР, які порушені ОСОБА_1 , що позбавляє суд можливості самостійно застосовувати відповідні норми. Оскільки цим самим суд змінить висунуте обвинувачення на шкоду особі, яка притягається до відповідальності.

За наведених обставин, просить постанову суду скасувати та закрити провадження на підставі відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Томин С.В. повністю підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи захисника адвоката Томина С.В. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена сукупністю досліджених доказів, які отримані з дотриманням встановленого законом порядку визнав належними та допустимими.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Європейський суд неодноразово вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника та інші.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть обвинувачення полягає в тому, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП звинувачується у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 (а) Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння водія проводився із застосуванням приладу «Драгер 6810».

Зокрема, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали, а саме: роздруківку з приладу "Drager" Alcotest 6810, з якої видно, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 на момент проведення огляду 19.04.2021 року о 02 год. 13 хв. становив 0,62 проміле (а.с.1); протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №460768 від 19.04.2021 року, яким зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, в якому ОСОБА_1 пояснив, що вживав спиртне (а.с.2); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора алкотест №6810 "Драгер", результат 0,62 проміле, у якому ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив згоду з результатами проведеного огляду за допомогою приладу "Drager Alcotest 6810" (а.с.3); відеозаписи зупинки транспортного засобу та проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`ягніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого видно, що ОСОБА_1 з результатами огляду погодився. (а.с.5); свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яким підтверджується правомірне використання працівниками поліції газоаналізатора "Drager" Alcotest 6810 (а.с.7).

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №460768 від 19.04.2021 року водій ОСОБА_1 19 квітня 2021 року о 02 год. 05 хв. на автодорозі Р38 Богородчани-Гута, км 19 керував транспортним засобом марки "Daewoo Lanos", д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу "Alcotest DRAGER 6810", результат тесту №4764 становив 0,62 ‰ проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП відділення №2 смт. Богородчани сержантом поліції Кицмен Д.Р., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол та підписаний уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у суді м. Богородчани, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 .

Працівниками поліції у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія, та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, про що свідчить його власноручний підпис у протоколі.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 власноручно написав, що випив 3 стакана вина.

ОСОБА_1 було ознайомлено із змістом протоколу під його підпис.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник адвокат Томин С.В. не погоджується із діями працівників поліції, оскільки вважає, що оформлення працівником поліції адміністративних матеріалів не відповідають вимогам закону. Вважає, що зібрані з порушенням норм законодавства докази не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та вважає, а тому всі здобуті докази можна вважати неналежними та недопустимими доказами у справі.

Перевіряючи вищевказані доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, зі змісту матеріалів справи, які було направлено заступником начальника відділення поліції №2 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Гречанюка О.І. вбачається, що одо протоколу про адміністративне правопорушення були долучені роздруківка з приладу "Drager" Alcotest 6810 (а.с.1); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, (а.с.3); відеозаписи зупинки транспортного засобу та проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`ягніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.7).

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення дійсно не зазначено, що до нього додаються вищевказані докази і відповідна графа протоколу не заповнена. Разом з тим, таке порушення не є суттєвим і не має своїм правовим наслідком визнання всіх долучених до протоколу про адміністративне правопорушення доказів недопустимими.

Зокрема, недопустимими повинні бути визнані докази , які отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Апеляційний суд вважає, що відсутні дані, які свідчать що наявні в матеріалах справи докази отримані з порушенням встановленого законом порядку та повинні бути визнані недопустимими.

Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що відображена у відеоматеріалах інформація ОСОБА_1 не оспорюється й відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що матеріали справи щодо ОСОБА_1 надійшли до суду 22.04.2021 року, розгляд яких було призначено на 05.05.2021 року. 05.05.2021 року ОСОБА_1 було подано до суду клопотання про повернення матеріалів справи щодо нього для належного дооформлення до СРПП ВП №2 смт. Богородчани Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області (а.с.12). ОСОБА_1 05.05.2021 року було вручено пам`ятку про права особи, яка притягається до відповідальності (а.с.13).

Наступне судове засідання судом було призначено на 12.05.2021 року (а.с.15). до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги у справі укладеної ОСОБА_1 з адвокатом Томин С.В. (а.с.16-17). Розгляд справи булу перенесено на 25.05.2021 року.

01.06.2021 року було ухвалено постанову суду за участю правопорушника та його захисника адвоката Томина С.В. про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання сторони захисту стосовно того, що в оскаржуваній постанові не міститься посилання на технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис щодо ОСОБА_1 не можуть бути підставою для визнання вищевказаного доказу недопустимим, оскільки під час судового провадження було встановлено, що вищевказані відеозаписи були здійснені працівниками поліції за допомогою відео реєстратора, який було встановлено на патрульній машині та нагрудних відео реєстраторів, якими забезпечуються працівники поліції в установленому законом порядку.

Вищевказані відеозаписи стосуються обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення та оформлення матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що стороною захисту не доведено яким чином відсутність даних про технічні засоби порушує право особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення на організацію ефективного захисту своїх інтересів та не обґрунтована необхідність встановлення цих даних під час судового розгляду.

При проведенні огляду відео запису на диску DVD-R-16х з боді-камери інспекторів патрульної поліції судом апеляційної інстанції як і судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено працівником поліції транспортний засіб під керування ОСОБА_1 за керування транспортним засобом за відсутності ременя пасивної безпеки, про що свідчить відповідна постанова. Водієм було надано працівникам поліції посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб для перевірки. Під час спілкування з патрульними водій спочатку відмовлявся від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, оскільки він стверджував, що не вживав алкогольні напої. Згодом водій ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стані сп`яніння за допомогою приладу Алкотест Драгер 6810 в присутності свідків. На відеозапису видно, що трубку приладу розпакував власноручно, стверджував цілісність її упаковки, його було повідомлено про номер тесту 4764. В результаті проходження огляду на визначення стану сп`яніння, результат огляду показав 0.62 % проміле, про що ОСОБА_1 було проінформовано та повідомлено про перевищення ним дозволеної норми. Окрім того, ОСОБА_1 було повідомлено про застосування приладу Алкотест Драгер 6810 у відповідності до свідоцтва про повірку даного приладу та повідомлено, що даний прилад визначає тільки вживання особою спиртних напоїв. Після проведеного огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 погодився із результатом проведеного огляду в присутності свідків та відмовився від проходження огляду у медичному закладі. ОСОБА_1 було повідомлено про вилучення посвідчення водія та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 неодноразово погодився із результатом пройденого ним огляду на визначення стану сп`яніння та відмовився від проходження огляду в медичному закладі.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З вищевказаних відеозаписів вбачається, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу та пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер в присутності двох свідків.

Вищевказані дані відеозапису свідчать про безпідставність доводів апелянта про те, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зокрема, зі змісту відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції вбачається, що водія ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції під час керування ним транспортним засобом, за порушення водієм ПДР України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом та порушення ним ПДР України, на підставі чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

З вищевказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу Драгер та повністю погодився з отриманим позитивним результатом і неодноразово визнавав, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідного огляду в медичному закладі.

З змісту відеозапису вбачається, що жодних зауважень на дії працівників поліції чи щодо неправомірності проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було висловлено, натомість на відеозаписі зафіксовано про повідомлення ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, з відеозаписів вбачається, що працівник поліції неодноразово запитував та встановлював у ОСОБА_1 його згоду на проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинку транспортного засобу та в присутності свідків, про його згоду із результатом проведеного огляду 0.62 % проміле та його бажання проїхати до медичного закладу для проведення відповідного огляду, на що останній категорично відмовився.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.

Окрім того, на відеозаписах чітко видно, про ознайомлення ОСОБА_1 із його правами та обов`язками, ознайомлено із змістом протоколу. На запитання працівника поліції щодо його згоди зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 відповів про те, що згідний зі змістом протоколу. Зафіксовано власноручні підписи ОСОБА_1 у відповідних графах протоколу, видачу останньому тимчасового дозволу на керування транспортним засобом, написання ОСОБА_1 власноручних та добровільних письмових пояснень щодо вживання ним спиртного, а саме вина.

З відеозапису вбачається вручення ОСОБА_1 роздруківки приладу Драгер Алкотест 6810 про проходження ним огляду на визначення стану сп`яніння та вручення копії постанови про притягнення його до відповідальності за керування транспортним засобом за відсутності ременя пасивної безпеки. Працівником поліції у ОСОБА_1 було з`ясовано про наявність скарг чи зауважень на дії працівників поліції, на що останній повідомив про їх відсутність з його сторони.

Окрім того, на відеозаписі зафіксовано передачу керування транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , водію ОСОБА_2 , зафіксовано дані посвідчення водія, про що ОСОБА_2 власноручно зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення під підпис.

Отже, суд в постанові пославсь на дослідження всіх наданих йому доказів, в тому числі і відеозапису, який підтверджує встановлені судом обставини та результат тесту на стан сп`яніння 0.62 % проміле (а.с.1) приладу Алкотест 6810 ARBН-0650, номер тесту результату 4764, який становив 0.68 % проміле. результат роздруківки приладу ОСОБА_1 підписано.

Клопотання про допит свідків в судовому засіданні суду першої інстанції не заявлялись. Також свідки не викликались до суду апеляційної інстанції, оскільки ОСОБА_1 та його захисник адвокат Томин С.В. на їх виклику не наполягали, та не заперечували проводити апеляційний розгляд у їх відсутності.

Також під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 підтвердив, що дійсно під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення добровільно вказав , що випив три стакана вина.

При оформленні поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху патрульна поліція керується Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законами України «Про дорожній рух» та «;Про Національну поліцію», затвердженою наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, іншими нормативно правовими актами.

Відповідно до Розділу ІІ вказаної Інструкції поліцейський, за наявності підстав, встановлених законодавством, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Оскільки ОСОБА_1 не заперечував щодо результату огляду на стан сп`яніння, про що зафіксовано на бодікамері поліцейського, то підстави для направлення його до закладу охорони здоров`я для проведення огляду відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, відсутні.

У відповідності до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведено в зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова слів, почервоніння обличчя, за допомогою алкотестера "Драгер", результат якого становив 0.62 % проміле, про що ОСОБА_1 власноручно розписався у даному акті огляду (а.с.3).

В матеріалах справи наявне свідоцтво про перевірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/7118 чинне до 07.10.2021 року про відповідність вимогам закону приладу Газоаналізатора Алкотест 6810 ARВН-0650 (а.с.7).

Згідно рапорту поліцейського СРПП ВП №2 смт. Богородчани Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області сержанта поліції Кицмен Д. (а.с.6), 19.04.2021 року близько 02 год. 05 хв. було виявлено автомобіль "Daewoo Lanos", д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Раковець, який рухався по центральній частині дороги, та почав різко прискорюватись в населеному пункті, після чого даний автомобіль було зупинено. Водія було повідомлено про причини зупинки транспортного засобу . при спілкуванні із водієм та перевірці посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб, водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, на що останній погодився. Результат огляду становив 0.62 % проміле. Від проходження огляду у медичному закладі на визначення стану сп`яніння водій відмовився, оскільки повністю погодився із результатом пройденого ним огляду. На водія було складено адміністративну постанову за ч.5 ст.121 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника ВП №2 смт. Богородчани Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовного дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку матеріалам справи у їх сукупності та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

За змістом ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Вказана норма закону більш детально відображена у п. 6 Інструкції, де також наголошено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

В апеляційній скарзі не наведено докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідало вимогам ст. 266 КУпАП, приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 .

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання судом було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та накладено стягнення в мінімальних межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Томина С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2021 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв