Справа № 488/889/21
Провадження № 3/488/486/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

19.04.2021 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Торжинська Т.В., вивчивши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм ПП «Авто-Віола-Плюс»

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Як викладено у протоколі серії АА №084019 від 11.03.2021 року, 11.03.2021 року о 19:35 год. в м.Миколаєві, по пр. Богоявленському, 234В, ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів транспортним засобом БАЗ 22154, номерний знак НОМЕР_1 , в режимі маршрутного таксі №50, перевозив пасажирів в кількості більшій ніж передбачено технічними характеристиками транспортного засобу, а саме в кількості 25 пасажирів, при кількості сидячих місць 15, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , чим порушив вимогу абзацу першого п.8 п.3 постанови КМУ від 09.12.2020 року зі змінами, внесеними постановою КМУ від 17.02.2021 року №104.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належно. Згідно ст . 268 КпАП України явка правопорушника у вказаній категорії справ не є обов`язковою, а тому суд вважає за можливе розглянути протокол без його особистої участі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд виходить з наступного.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі обставини встановлюються на підставі доказів, зібраних органом (посадовою особою) уповноваженим на складання протоколу, а також наданих учасниками провадження.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №084019, ОСОБА_1 поставлено за провину перевезення 25 пасажирів, з визначеною характеристикою транспортного засобу та свідоцтвом про реєстрацію кількістю місць для сидіння 15 разом із місцем водія.

При цьому, пояснення від ОСОБА_1 щодо суті порушення не відбиралися, запис про відмову від надання пояснень відсутній.

Згідно із записом у протоколі, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності копію протоколу не вручено, та остання додана до справи. В той же час відсутній запис про відмову особи від отримання копії даного документу, мається лише запис про відмову від підпису.

Щодо змісту зазначеного порушення, то суд вважає, що всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до Постанови КМУ від 09.12.2020 року зі змінами, внесеними постановою КМУ від 17.02.2021 року №104, на порушення якої посилається працівник поліції, встановлена заборона перевезення пасажирів в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена саме технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Тобто, одним з сукупності юридичних фактів, що має бути встановлено у даній справі, це технічні характеристики транспортного засобу щодо кількості місць для сидіння.

В той же час, будь-яких доказів щодо даних технічних характеристик транспортного засобу, у якому здійснювалося перевезення пасажирів, до протоколу не додано.

Окрім протоколу, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні вище вказаного правопорушення УПП в Миколаївській області посилається на відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

В той же час, з оглянутого відеозапису неможливо встановити обставин правопорушення, що зазначені у протоколі. З відеозапису не вбачається наявність пасажирів у салоні автомобілю. Зафіксовано фактично розмову працівників поліції з водієм щодо встановлених обмежень у перевезенні пасажирів та оглянуті документи ОСОБА_1 , повідомлено водія про складений протокол.

Отже, матеріали справи не містять належних доказів, на підставі яких можна дійти висновку про те, що 11.03.2021 року ОСОБА_1 здійснював дії, які б свідчили про порушення правил щодо карантину людей .

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Підсумовуючи вище наведене, суд зазначає, що факт порушення ОСОБА_1 . Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», а відповідно і наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, не доведено належними доказами, а тому необхідним провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.В. Торжинська