Справа № 567/856/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого (зі слів), зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені), -

встановив :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №747833 від 19.06.2021р. ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення домашнього насильства при наступних обставинах 19.06.2021р. о 14 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюваннях на її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в суді заперечив свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та пояснив, що проживає з ОСОБА_2 у цивільному шлюбі у житловому будинку в АДРЕСА_2 . Вказав, що у день та час, вказаний у складеному відносно нього протоколі, він повернувся з поля додому та на подвір`ї біля будинку помітив чужі недопалки від цигарок. Він запитав у співмешканки звідки вони взялися, на що вона відповіла йому, що не знає. В подальшому між ними виникла суперечка, під час якої він руками взяв ОСОБА_2 за плечі і просив сказати йому правду. Вона образилась і пішла з двору та згодом повернулась вже з працівниками поліції. Зазначив, що нецензурними чи образливими словами на адресу ОСОБА_2 не висловлювався, як і будь-яких погроз в її сторону не висловлював.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що проживає у цивільному шлюбі разом з ОСОБА_1 у житловому будинку в АДРЕСА_2 . 19.06.2021р. у післяобідню пору додому повернувся ОСОБА_1 та запитав у неї з приводу недопалків від цигарок, які були на подвір`ї, на що вона емоційно зреагувала та відповіла, що це недопалки залишені ним та щоб він перестав до неї безпричинно чіплятися. В подальшому співмешканець ОСОБА_1 взяв її за плечі та сказав їй заспокоїтись і не нервувати, однак її охопили емоції та вона на нього образилась. В той момент вона розлютилась та в пориві емоцій сказала, що не бажає з ним разом жити і щоб він залишив будинок. Зазначила, що ОСОБА_1 фізичного насильства до неї не застосовував, як і не висловлював будь-яких погроз чи образ. Вказала, що на даний час вони примирилися, стосунки між ними нормалізувалися, будь-яких претензій до ОСОБА_1 вона не має.

Дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , судом не встановлено доказів та не здобуто достовірних відомостей на підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_2 , а відтак суд не вбачає підстав вважати доведеною провину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а його дії такими, що підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено діяння за вчинення яких встановлена адміністративна відповідальність, а саме за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчинені особою за одне з вище перелічених порушень.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Зміст наданого до суду протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №747833 від 19.06.2021 р. зводиться до того, що ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що психологічне насильство в частині висловлювання словесних образ, нецензурної лайки буде мати місце тоді, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З огляду на наведене, сам лише факт висловлювання, зокрема, нецензурною лайкою не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2 КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

На підтвердження обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 19.06.2021 року при формуванні матеріалів справи та направленні їх до суду фактично надано: письмові пояснення ОСОБА_2 від 19.06.2021р, письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких останній відмовився від дачі пояснень, інші матеріали справи.

Оцінюючи додані до протоколу письмові пояснення ОСОБА_2 , як доказ з точки зору належності та допустимості, суд не приймає їх до уваги, оскільки остання спростувала їх в судовому засіданні та не підтвердила у встановленому законом порядку достовірність раніше наданих пояснень.

Згідно довідки відділення поліції № 3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 22.06.2021р. ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, та відповідно до характеристики, складеної відносно ОСОБА_1 , останній по місцю проживання характеризується позитивно як особа щодо якої будь-яких заяв чи скарг не надходило.

Таким чином, із зібраних працівниками поліції матеріалів справи, які передано на розгляд до суду встановлено, що такі матеріали справи не містять достовірних та беззаперечних доказів провини ОСОБА_1 та здійснення ним впливу на психічний чи фізичний стан здоров`я ОСОБА_2 , протокол про адміністративне правопорушення містить лише вказівку на можливість настання шкоди, доказів того, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_2 та від таких дій була завдана чи могла бути завдана шкода її фізичному чи психічному здоров`ю матеріали справи не містять.

Інших належних доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, до суду не надано, і таких доказів в ході судового розгляду судом не встановлено.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

В матеріалах справи на підтвердження провини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, міститься лише протокол про адміністративне правопорушення, та обставини наведені у ньому спростовуються поясненнями ОСОБА_1 та показами свідка ОСОБА_2 .

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Таким чином, суд вважає, що при формування та направленні до суду матеріалів справи не було здобуто достатніх доказів, які б беззаперечно та безсумнівно свідчили про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.245, п.1 ч.1 ст.247, 251, 276, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.