Справа № 130/1019/21
Провадження № 33/801/545/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жмеринського міськрайонного Вінницької області від 25 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погодившись з цією постановою, 10 червня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на її апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник зазначив, що повний текст оскаржуваної постанови він отримав 27 травня 2021 року, отже строк на її апеляційне оскарження закінчився 07 червня 2021 року, проте з 07 червня 2021 року по 09 червня 2021 року він перебував на лікуванні.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Полігас Володимир Миколайович, підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, просили його задовольнити з підстав, зазначених у апеляційній скарзі.

Оцінивши доводи заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жмеринського міськрайонного Вінницької області від 25 травня 2021 року задоволенню не підлягає з огляду на таке.

При розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні в суді першої інстанції 25 травня 2021 року, отже зміст постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності йому був відомий (а. с. 17).

Відповідно до розписки ОСОБА_1 копію постанови суду першої інстанції від 25 травня 2021 року отримав 28 травня 2021 року (а. с. 19).

03 червня 2021 року ОСОБА_1 отримав копію диску (а. с. 20).

10 червня 2021 року Амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 2 м. Жмеринка КНП «Жмеринський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Жмеринської міської ради видано довідку № 130/4387 про те, що ОСОБА_1 отримує амбулаторно лікування з 07 червня 2021 року по 09 червня 2021 року з приводу бронхіту (а. с. 27).

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення регулюється ст. 294 КУпАП.

За змістом цієї норми постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду пов`язаний з моментом прийняття такої постанови.

Європейський суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Крім того, відповідно до правових висновків ЄСПЛ, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 10 червня 2021 року, а строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, перебачений ст. 294 КУпАП, закінчився 04 червня 2021 року, водночас скаржник був присутній в судовому засіданні, отже зміст постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності йому був відомий, а на амбулаторному лікуванні він перебував з 07 червня 2021 року по 09 червня 2021 року, апеляційний суд дійшов висновку, що у поданому клопотанні заявником не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала йому реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи, не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження судового рішення, та не навів поважних причин пропуску цього строку, апеляційний суд вважає, що такий строк не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Жмеринського міськрайонного Вінницької області від 25 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук