33/804/368/21
264/5917/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Гєрцика Р.В.

секретаря судового засідання Мацегори М.М.

захисника Селютіна Д.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Донецького апеляційного суду в м. Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Селютіна Д.О. на постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 11 липня 2019 року об 11 годині 30 хвилин на автомобільній дорозі Маріуполь-Урзуф 10 км керував транспортним засобом ЗАЗ 110377 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода), від огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager 6810 та медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Селютін Д.О. просить постанову судді скасувати як передчасну та необґрунтовану, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 присутній не був, про день, час та місце судового розгляду не повідомлений, про існування оскаржуваної постанови дізнався випадково від працівників поліції під час перевірки документів. Вважає, що таким чином були порушені права останнього, передбачені ст.268 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції захисник змінив апеляційні вимоги, просив постанову судді скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. Зазначає, що подія за участю ОСОБА_1 дійсно мала місце, 11 липня 2019 року його зупиняли працівники поліції, оскільки він поспішав, поставив підпис у протоколі та поїхав, при цьому водійське посвідчення не вилучалося.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника Селютіна Д.О. на підтримання вимог апеляційної скарги з урахуванням остаточних змін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , в матеріалах справи не міститься жодних відомостей щодо належного повідомлення останнього про час та місце розгляду справи.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення міститься підпис ОСОБА_1 про те, що йому повідомлено щодо місця та дати розгляду справи в суді, разом з тим, таке повідомлення не можна вважати належним, оскільки, по-перше за змістом ст.277-2 КУпАП вбачається, що особа повідомляється про дату та місце розгляду справи повісткою, тобто судовим органом; по-друге, в протоколі заначено, що розгляд справи відбудеться в Іллічівському районному суді м.Маріуполя Донецької області 25 липня 2019 року, тоді як в дійсності справу розглянуто лише 09 жовтня 2019 року. Крім того, посилання в оскаржуваній постанові на те, що ОСОБА_1 жодного разу не з`явився до суду є необґрунтованим, оскільки йому направлялася лише одна судова повістка, яка, до речі, була повернута до суду та не вручена адресату з невідомих причин (а.с.9-11).

Суд місцевого суду слушно зазначив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі. Проте у даному випадку така вимога є недоречною, оскільки, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, подія за участю останнього відбулася 11 липня 2019 року (а.с.2), тоді як матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшли до Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області лише 10 вересня 2019 року (а.с.1), тобто через два місяці після складання протоколу. Таким чином, враховуючи, що протягом тривалого часу матеріали не надходили до суду та йому не надсилалися будь-які повідомлення про це, останній фактично був завідомо обмежений в самій можливості отримання такої інформації.

З урахуванням цього слід визнати, що останній був позбавлений можливості реалізувати в суді свої права, передбачені ст.268 КУпАП, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, тобто фактично був позбавлена права на захист, а в решті й на справедливий суд, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин доводи апелянта в цій частині є цілком обґрунтованими, тому строк на апеляційне оскарження відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП підлягає поновленню, а постанова судді скасуванню.

Відповідно до ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення, висновки про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд обґрунтував низкою доказів, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, з приводу того, що він продувати алкотестер «Драгер» та їхати до лікарні відмовляється (а.с.2), яким дана відповідна оцінка в постанові.

Враховуючи наведене, слід визнати, що суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, що й не оскаржувалось захисником під час апеляційного розгляду.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №088243 від 11 липня 2019 року, подія за участю ОСОБА_1 відбулася 11 липня 2019 року, а тому строк накладення адміністративного стягнення на теперішній час сплинув. Таким чином, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.247,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Селютіну Д.О. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Селютіна Д.О. задовольнити.

Постанову судді Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду Р.В. Гєрцик