ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 611493 від 29.01.2021 року (надійшов до суду поштою 15.03.2021), ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме: 29.01.2021 року о 19 годині за адресою: Донецька область, сел. Гостре, вул. Спортивна, знаходячись на обсервації, самовільно покинула її, чим порушила пп. 3 п. 2 постанови № 1236 Кабінету Міністрів України та правила щодо карантину людей.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася, була повідомлена відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII (в редакції станом на 26.03.2021 року) за допомогою судового виклику на офіційному сайті Селидівського міського суду Донецької області, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступного.

За змістом статей 245, 280, 283 КУпАП для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечувати всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи.

Норма частини 1 статті 44-3 КУпАП, носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення, який визначено у ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, має бути зазначено диспозицію вказаної частини статті та обов`язково повинно бути зазначено, яку конкретно заборону відповідного пункту нормативно-правового акту, яким встановлюються правила карантину, порушила особа, щодо якої складено протокол.

Постановою КМУ від 09.12.2020 року №1236 (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення) «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Підпунктом 3 пункту 2 Постанови КМУ від 09.12.2020 року №1236 1236 (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення) зазначено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється, зокрема: самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Підпунктом 5 пункту 7 вказаної постанови 1236 (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення) визначено, що особа, яка підлягає самоізоляції у зв`язку з перетинанням державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них, зобов`язана встановити та активувати мобільний додаток системи Вдома (далі - мобільний додаток). У разі неможливості встановлення такого мобільного додатка особа підлягає обсервації.

Пунктом 23 цієї ж постанови встановлено, що особи, які не повідомили про неможливість дотримання зобов`язання щодо самоізоляції (у тому числі використання мобільного додатка у разі перетину державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них) підлягають обсервації.

А пунктом 32 постанови передбачено обласним, Київській міській державним адміністраціям, зокрема: забезпечити облаштування спеціалізованих закладів для організації обсервації, харчування, транспортування до них осіб, зокрема від пунктів пропуску через державний кордон, що потребують обсервації, медичне спостереження за ними.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

Відповідно до частини другої статті 251 КупАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, зі складеного протоколу встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме: 29.01.2021 року о 19 годині за адресою: Донецька область, сел. Гостре, вул. Спортивна, знаходячись на обсервації, самовільно покинула її, чим порушила пп. 3 п. 2 постанови № 1236 Кабінету Міністрів України та правила щодо карантину людей.

За змістом ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В порушення вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП до складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного матеріалу, що місять інформацію про перетин державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них; відомостей, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає обов`язковій самоізоляції чи обсервації; дані про спеціалізований заклад для організації обсервації, який визначений керівником облдержадміністрації.

В постанові КАС ВС від 08.07.2020 року (справа № 463/1352/16-а) вказано, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та вини особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведення невинуватості цієї особи.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не відображають складу інкримінованого правопорушення, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ суд вважає, що усунення цих недоліків призведе до порушення ст. 6 Конвенції, тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП провадженням закрити в зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скарга на постанову суду до Донецького апеляційного суду може бути подано через Селидівський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя