Єдиний унікальний номер судової справи: 489/2983/21 Головуючий суду І інстанції - суддя Кокорєв В.В.
Номер провадження: 33/812/276/21 Головуючий суддя апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Категорія: ст.122-4, ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Пшеняк М.В.,

за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Саченка А.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Саченка Андрія Павловича на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накладеного адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114010 та ААБ № 114011 від 30 квітня 2021 року водій ОСОБА_1 14 квітня 2021 року о 11 год 20 хв., в м. Миколаїв, по вул. Веселинівській в районі буд. 18/2 керуючи транспортним засобом MERSEDES- BENZ Atego 815, реєстраційний номер НОМЕР_1 був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, проявив недбалість при зміні напрямку руху ліворуч не переконався у безпеці свого руху, не обрав безпечного лівого бокового інтервалу та допустив зіткнення з припаркованим ліворуч автомобілем AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого громадянин ОСОБА_2 знаходився поза межами авто. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження чим завдано матеріальні збитки. Крім того, ОСОБА_1 , усвідомлюючи що став учасником ДТП та пошкодив інший автомобіль залишив місце пригоди. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «б», 10.1, 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП та вимоги п. 2.10 «а» за що відповідальність передбачена ч. 122-4 КУпАП.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2021 року справи про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП (справа № 489/2984/21) та за ст. 124 КУпАП ( справа № 489/2983/21) об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний номер 489/2983/21.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2021 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Саченко А.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції від 08 липня 2021 року скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 як складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП так і недоведеності вини.

В своїй апеляційній скарзі адвокат Саченко В.П. зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю забезпечення справедливого судового розгляду та дотримання належної процедури, явної упередженості суду та поліцейських, що склали протокол, спотворення обставин справи їх невідповідності дійсним обставинам справи, позбавлення ОСОБА_1 права на захист, відсутність складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не здійснював управління автомобілем MERSEDES - BENZ Atego, номер НОМЕР_1 та ніколи не був власником цього автомобіля. Факт управління ОСОБА_1 цим транспортним засобом не підтверджено жодним належним доказом. Власником цього автомобіля є ОСОБА_3 .

Вказує на те, що ОСОБА_3 надав письмові пояснення двічі, які за змістом не узгоджуються.

Вважає, що поліцейський який склав матеріали справи умисно спотворив покази свідка ОСОБА_3 , двічі відібравши у нього пояснення в різних інтерпретаціях, а суд прийняв ці пояснення без допита свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні, хоча його покази мали значні розбіжності, чим порушено право ОСОБА_1 на захист.

Зазначає, що потерпілий ОСОБА_2 взагалі не навів в своїх пояснення будь-яких фактів, окрім того, що хтось начебто вдарив його автомобіль, особисто на місці ДТП не був присутній.

Наголошує на тому, що в ході провадження не був встановлений розмір матеріальної шкоди ( яка є обов`язковою умовою притягнення за цією статтею) та час її спричинення. Крім того, схема ДТП не містить дати та часу її складання, не містить відомості про транспортні засоби причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів.

Звертає увагу на те, що фактично автомобіль потерпілого AUDI А6 було оглянуто не в день скоєння ДТП- 14 квітня 2021 року, а набагато пізніше в момент складання протоколу від 30 квітня 2021 року. Належним чином не зафіксовані пошкодження, відсутні фото пошкоджень. Разом з тим, не перевірялось та не встановлювалось де перебував вказаний автомобіль з 14 квітня 2021 року і до 20 квітня 2021 року та чи були вже на ньому якісь пошкодження, чи потрапляв він у інші ДТП.

Крім того, співробітниками поліції не перевірено чи пошкодження автомобіля характерні для габаритів транспортних засобів про які зазначено в протоколі, їх давність, яким чином пошкоджено заднього правого фонаря та заднього бамперу справа автомобіля потерпілого AUDI А6 перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із подряпинами на задній балці зліва автомобіля MERSEDES- BENZ Atego.

Наголошує, що твердження суду про те, що з відеозапису однозначно встановлено що вантажний автомобіль MERSEDES - BENZ Atego, проконтактував з припаркованим автомобілем AUDI А6 чорного кольору є виключно особистим сприйняттям судом відео. Крім того з вказаного відео неможливо однозначно встановити чи було контактування вказаних транспортних засобів, їх номери, марки, осіб які ними керують.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисників адвокатів Коваля М.Г., Саченка А.П., допитавши інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в Миколаївській області ОСОБА_4 , який складав протокол, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності, й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Вимоги вказаних правових норм не були в повній мірі дотримані суддею суду першої інстанції.

Так, ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, що підтверджується, наявними у справі доказами.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуюче наступне.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

«Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Системний аналіз положень ст. 124 КУпАП, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням/обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

Згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).

Аналіз наведених норм закону, зокрема, положень статей 280, 251 КУпАП дає підстави для висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідним органом, зокрема судом, виключно в межах протоколу про адміністративне правопорушення, наслідком чого є ухвалення постанови у відповідності до положень статті 283 КУпАП, яка повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, та зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Так, згідно з протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114010 та ААБ № 114011 від 30 квітня 2021 року водію ОСОБА_1 інкримінується порушення пунктів 2.3.б, 10.1, 13.1 та 2.10 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила), оскільки 14 квітня 2021 року о 11 год 20 хв., він в м. Миколаїв, по вул. Веселинівській в районі буд. 18/2 керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENZ Atego 815, реєстраційний номер НОМЕР_1 був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, проявив недбалість при зміні напрямку руху ліворуч не переконався у безпеці свого руху, не обрав безпечного лівого бокового інтервалу та допустив зіткнення з припаркованим ліворуч автомобілем AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого громадянин ОСОБА_2 знаходився поза межами авто. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження чим завдано матеріальні збитки, а після цього, усвідомлюючи що став учасником ДТП та пошкодив інший автомобіль залишив місце пригоди.

Згідно вказаних протоколів про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за статтями 124 та 122-4 КУпАП.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення учасником дорожнього руху Правил було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд вважав доведеним вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтями 122-4, 124 КУпАП, що підтверджено наявними у справі доказами, як то протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ № 114010 та ААБ № 114011 від 30 квітня 2021 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , актом огляду транспортного засобу, відеозаписом з камери.

Не погодившись з таким, водій ОСОБА_1 в апеляційній скарзі наполягає на тому, що дорожньо-транспортну пригоду за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 30 квітня 2021 року, а саме наїзд на транспортний засіб AUDI A6 не вчиняв, оскільки 14 квітня 2021 року транспортним засобом MERSEDES-BENZ Atego 815, реєстраційний номер НОМЕР_1 не керував.

Такі доводи апелянта не суперечать матеріалам адміністративної справи, перегляд якої здійснюється в апеляційному порядку.

Так, у схемі дорожньо-транспортної пригоди, яка є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114010, яка сталася 14 квітня 2021 року о 11 год 20 хв в м. Миколаїв, по вул. Веселинівській в районі буд. 18/2 зображено автомобіль AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що припаркований по вул. Веселинівська під кутом до лівого краю проїзної частини в спеціально обладнаному для цього місці. Також на схемі зображено місце наїзду на автомобіль AUDI A6 та механічні пошкодження заднього правого ліхтаря та заднього бамперу справа ( а.с. 5)

У своїх письмових поясненнях від 14 квітня 2021 року, водій транспортного засобу AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 зазначав, що підійшовши до свого припаркованого авто, йому працівники служби Таксі повідомили, що його автомобіль ударили. Пошкоджено в машині задній ліхтар, подряпина на задньому бампері (а.с.6).

Суд першої інстанції також послався як на доказ провини на відеозапис на якому видно водія.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114010 долучений диск DVD-R, на якому міститься запис з камери спостережень ТОВ «Ірбіс» за 14 квітня 2021 року.

На цьому запису видно, що автомобіль AUDI A6 чорного кольору припаркований під кутом до лівого краю проїзної частини в спеціально обладнаному для цього місці. Вантажний автомобіль MERSEDES-BENZ Atego 815 зеленого кольору рухався в крайній лівій полосі для руху, зупинився, висадив пасажира та продовжуючи рух почав здійснювати маневр вліво у бік спеціально обладнаного місця для стоянки автомобілів. MERSEDES-BENZ Atego 815 майже проїхавши припаркований автомобіль AUDI A6 чорного кольору, не обрав безпечного лівого бокового інтервалу та допустив зіткнення з з припаркованим ліворуч автомобілем AUDI A6. Після чого, водій вантажного автомобіля зупинився, вийшов з нього оглянув місце зіткнення, повернувся в своє авто та швидко покинув місце ДТП. В автомобілі AUDI A6 чорного кольору водія не було.

Із наданого відеозапису неможливо ідентифікувати транспортний засіб та достеменно, з упевненістю зробити висновок, що транспортним засобом MERSEDES- BENZ Atego 815 реєстраційний номер НОМЕР_1 керував ОСОБА_1 .

Як пояснив в суді апеляційної інстанції інспектор поліції Нирков О.В. транспортний засіб MERSEDES-BENZ Atego 815 з реєстраційним номером НОМЕР_1 було встановлено з відеокамер безпечне місто та встановлено власника авто - ОСОБА_3 , який і вказав на водія ОСОБА_1 .

Між тим, до протоколу про адміністративне правопорушення такий доказ (запис з відеокамери безпечне місто) не долучався і в матеріалах адміністративної справи відсутній.

16 квітня 2021 року ОСОБА_3 надав письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що він не знає де знаходився його автомобіль 14 квітня 2021 року та по якому маршруту він рухався на момент написання цих пояснень пояснити він не міг. Зі слів ОСОБА_1 14 квітня 2021 року він не вчиняв будь - яких аварійний ситуацій. Крім того, він не заперечував факту керування 14 квітня 2021 року автомобілем (а.с.7).

19 квітня 2021 року ОСОБА_3 були надані додаткові письмові пояснення, з наступним змістом: 14 квітня 2021 року автомобілем MERSEDES-BENZ Atego 815, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться у моїй власності керував ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 телефон НОМЕР_3 (а.с.8).

Того ж дня, інспектором ВРОМ ДТП управління патрульної поліції О.В. Нирковим було проведено огляд транспортного засобу MERSEDES-BENZ Atego 815, реєстраційний номер НОМЕР_1 та складено Акт огляду транспортного засобу (а.с.10).

Разом з тим, із наданих пояснень ОСОБА_3 не вбачається на якій підставі і у зв`язку з чим належний останньому транспортний засіб MERSEDES-BENZ Atego 815, реєстраційний номер НОМЕР_1 , саме 14 квітня 2021 року знаходився у водія ОСОБА_1 та яким він керував.

Таких доказів і не містять матеріли адміністративної справи.

Проте, ОСОБА_1 заперечує щодо факту керування MERSEDES-BENZ Atego 815, реєстраційний номер НОМЕР_1 саме 14 квітня 2021 року, пояснивши при цьому, що в березні 2021 року на прохання ОСОБА_3 проводив ремонтні роботи ходової частини вказаного авто у зв`язку з чим для тестування виїжджав на вул. Новозаводську в м. Миколаєві. Ключі від авто та технічний паспорт залишив на фірмі і більше ніколи не сідав за кермо MERSEDES- BENZ Atego 815, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 . Вказані факти належними та допустимими доказами не спростовані.

На виклик апеляційного суду свідок ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Очевидці дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14 квітня 2021 року, відсутні.

Тобто ані будь-який доказ, який є у справі окремо, а ні наявні в адміністративній справі докази в їх сукупності не свідчать про те, що саме водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним MERSEDES-BENZ Atego 815, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , здійснив наїзд на транспортний засіб AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ці докази у сукупності судом першої інстанції належним чином не досліджені та не оцінені, в тому числі у відповідності до визначення стандарту доказування «поза розумним сумнівом» по аналогії з доказуванням вини в порядку кримінального судочинства.

Між тим, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтями 251, 255 КУпАП, особи, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, та збір доказів, мають довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за встановленими обставинами якого відносно неї складено протокол.

В цьому разі стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, які є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинено і особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні цього правопорушення.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надав орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_1 у справі щодо порушення ним вимог пунктів 2.3б, 10.1, 13.1. Правил і як наслідок - зіткнення з автомобілем потерпілого не доведена поза розумним сумнівом, оскільки відсутні беззаперечні, належні та допустимі докази як на підтримку такої версії, так і на спростування заперечень своєї вини ОСОБА_1 (зокрема, факту керування автомобілем MERSEDES-BENZ Atego 815, реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Тобто версія події, яка викладена у змісті протоколу про адміністративне правопорушення, особами, які уповноважені на його складання, не доведена за допомогою належних та допустимих доказів перед судом поза будь-яким розумним сумнівом.

Цим обставинам судом першої інстанції надана невірна оцінка, що призвело до неправильного притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.3б, 10.1, 13.1 Правил та, як наслідок, вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Враховуючи викладене також підлягає закриттю з аналогічних підстав адміністративна справа в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ст. 122-4 КУпАП, оскільки у зв`язку із недоведеністю причетності ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 114011, останній не допустив порушення вимог пункту 2.10 «а» Правил, а отже і не вчиняв правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 122-4 КУпАП.

За таких обставин, постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Саченка Андрія Павловича задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП та накладеного адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн., скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко