Справа №: 716/404/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 м.Заставна

Суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Стрілець Я.С., з участю секретаря судових засідань Вікторівської Д.Я., прокурора Руснака Т.Я. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Чернівецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чуньків Заставнівського району Чернівецької області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №5/2021 від 22.02.2021 року, ОСОБА_2 , будучи, згідно з підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону та згідно з абзацом 14 частини 1 статті 1 цього ж Закону, суб`єктом декларування, 31.12.2018 отримавши трудову книжку, остаточний розрахунок з ним проведено 31.12.2018, що є фактичною датою звільнення (припинення діяльності), діючи умисно, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), за минулий 2018 рік, замість своєчасно - не пізніше 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність, тобто не пізніше 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2019 року, подав таку декларацію несвоєчасно, умисно без поважних на те причин, лише 23.05.2019, чим порушив вимоги абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-УІІ та підпункту 3 пункту 5 розділу II рішення Національного агентство з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 (із змінами та доповненнями).

Таким чином, своїми діями останній порушив вимоги ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КпАП України.

Під час розгляду адміністративної справи судом ОСОБА_2 свою вину у вчиненні корупційного правопорушення визнав та підтвердив обставини викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Додатково пояснив, що він був ознайомлений про необхідність подання електронної декларації після звільнення за минулий рік, однак подав її несвоєчасно, а саме 23.05.2019 року. Об`єктивних причин, які б перешкоджали йому це здійснити не було.

Прокурор під час розгляду справи просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КпАП України та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу. Вважає, що в матеріалах адміністративної справи міститься достатньо доказів на підтвердження його вини.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та прокурора, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 25 травня 1998 року (із змінами та доповненнями) "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння" у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів даного правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі.

Так, частиною 1 статті 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, направленого головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим за вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб - сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є суб`єктом відповідальності згідно Закону України «Про запобігання корупції», а тому був зобов`язаний до 23 години 59 хвилин 31 березня 2019 року подати декларацію за 2018 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави і місцевого самоврядування.

Об`єктивних причин щодо несвоєчасності подання та оприлюднення зазначеної декларації на офіційному веб - сайту Національного агентства з питань запобігання корупції судом не встановлено. Тобто, ОСОБА_2 , порушуючи вимоги ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), за минулий 2018 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з цим, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Статтею 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Отже для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення №5/2021 від 22 лютого 2021 року, уповноваженої особою зазначено, що датою вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 23 травня 2019 року. Прокурор в судовому зсіданні вказав, що датою виявлення вчиненого, є дата складання цього протоколу, тобто момент встановлення всіх необхідних ознак складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Разом з цим, суд не може погодитися з зазначеними твердженнями, оскільки чинне законодавство жодним чином не пов`язує момент фіксації правопорушення у протоколі з моментом, коли особі стало відомо (чи могло бути відомо) про вчинення адміністративного правопорушення.

Сам факт виявлення адміністративного правопорушення не є тотожнім факту складання протоколу. Це різні юридичні факти: виявлення факту адміністративного правопорушення це отримання органом, уповноваженим на складання відповідного протоколу, відомостей про вчинення такого правопорушення та особу, яка його вчинила. В той час як складання протоколу про адміністративне правопорушення є процесуальним наслідком факту виявлення, - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення.

Тобто, момент виявлення адміністративного правопорушення та його фіксування в результаті заходів, проведених уповноваженим органом (посадовою особою), спрямованих на встановлення обставин справи про адміністративне правопорушення, є двома різними юридичними фактами.

Аналогічні висновки містяться у Постановах Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 10.07.2020р. у справі № 420/647/19 та від 14.08.2018р. у справі №166/46/17.

Згідно з п. п. 5, 6 рішення НАЗК №19 від 06.09.2016 «Про затвердження Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного такого подання таких декларацій» передбачено, що відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування, перевіряє факт подання декларацій шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному вебсайті Національного агентства.

У випадку встановлення факту неподання чи несвоєчасного подання декларацій суб`єктами декларування відповідно до вимог Закону відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування, повідомляє про це Національне агентство упродовж трьох робочих днів з дня виявлення такого факту.

З досліджених судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що 10 квітня 2019 року за підписом начальника ГУНП в Чернівецькій області направлено повідомлення до Національного агентства з питань запобігання корупції про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с. 19). Дана обставина також вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3 від 22.02.2021 (а.с. 25-26).

Оскільки момент виявлення правопорушення точно не визначено національним законодавством, суд керується практикою ЄСПЛ, а саме тим, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону» та в разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи; тому суд доходить висновку, що оскільки момент виявлення правопорушення пов`язується з часом надання інформації на звичайний запит органів, що протидіють корупції, тобто час повідомлення про певні факти, який є моментом реєстрації такої інформації, а отже 10 квітня 2019 року є моментом виявлення правопорушення.

Ключовим фактором, який впливає на перебіг строків накладення стягнення, є момент його виявлення, а збирання доказів на підтвердження адміністративного правопорушення не відтерміновує початку цього строку. Можливість відновлення або поновлення цих строків КУпАП не передбачає.

З огляду на встановлені факти, на переконання суду, є помилковим вважати моментом виявлення вчиненого правопорушення момент складання протоколу. Днем виявлення правопорушення слід вважати 10 квітня 2019 року. Після початку здійснення відповідної перевірки за фактом ймовірного правопорушення, і саме з цього моменту уповноважений орган мав об`єктивну можливість зібрати відповідні докази та скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Важливою складовою діяльності спеціально уповноважених суб`єктів, які в межах своєї компетенції безпосередньо здійснюють заходи щодо виявлення, припинення та розслідування корупційних правопорушень є її своєчасність і повнота.

В інформаційному листі ВССУ від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17 "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» було констатовано, що вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. А сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. Якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення повинен дослідити всі обставини справи, встановити, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закрити провадження у справі.

Проаналізувавши обставини справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що у даному випадку на момент розгляду справи сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 172-6 ч.1, 247, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

СУДДЯ Ярослав СТРІЛЕЦЬ