Справа № 277/672/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 жовтня 2021 року смт Ємільчине

Суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Заполовський В. В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Новоград-Волинського РВП ГУНП України в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 265528 від 26.06.2021 року, зі змісту якого вбачається, що 26.06.2021 року о 20 годині 22 хвилини на автодорозі с. Середи смт Ємільчине ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав сильний запах алкоголю з ротової порожнини, не чітку мову, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дослідивши адміністративний матеріал, суд приходить до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 265528 від 26.06.2021 року згідно якого ОСОБА_1 26.06.2021 року о 20 годині 22 хвилини на автодорозі с. Середи смт Ємільчине керував транспортним засобом перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав сильний запах алкоголю з ротової порожнини, не чітку мову, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано диск з відеозаписом переглянувши який встановлено, що ОСОБА_1 працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовився проходити огляд.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Виконання цих завдань неможливе без чіткого визначення предмета доказування у даній справі, а також (у межах ст. 251 КУпАП) відповідних засобів доказування.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, який фіксує факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що у ОСОБА_1 посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом він не отримував. Також в матеріалах справи є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 202888 від 26.06.2021 року відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за те, що він 26.06.2021 року керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії.

Таким чином з матеріалів справи не можливо встановити чи є ОСОБА_1 водієм, тобто чи проходив він відповідне навчання та чи отримував посвідчення водія, що позбавляє суд можливості вирішити питання про накладення на останнього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, стверджується письмовими матеріалами справи, а тому щодо нього слід застосувати стягнення в межах санкції відповідної статті у виді штрафу.

Призначаючи вид і розмір адміністративного стягнення, судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі, визначеному законом.

Керуючись ст. ст. 23-24, 33-35, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:В. В. Заполовський