Справа № 333/2374/21
Провадження № 3/316/630/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Куценко М.О., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, адреса проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Енергодарського міського суду Запорізької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.

Так, відповідно до протоколу серія ДПР18 №146698 від 10.04.2021 року, ОСОБА_1 09.04.2021 року о 23 год. 38 хв. у м. Запоріжжя керував автомобілем марки Audi номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку.

При складанні протоколу серія ДПР18 №146698, дії ОСОБА_1 інспектором поліції кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з цим, об`єктивна сторона ч.1 ст.130 КУпАП може виражатись у наступному: 1). керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, 2). керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, 3). керування транспортними засобами особами в стані іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 4). передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 5). відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто кожне з перерахованих порушень являє собою самостійний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Складаючи даний протокол, інспектор поліції посилався на висновок медичного закладу №1894 від 10.04.2021р., як на доказ, що підтверджує перебування особи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння під час керування автомобілем.

Проте, згідно з висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР за №1894 від 10.04.2021р., ОСОБА_1 , відмовився від медичного огляду.

Отже обставини, зазначені у протоколі серії ДПР18 №146698 протирічать іншим доказам, наявним в матеріалах справи.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення чи то самостійно формулювати обвинувачення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення. Таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Каrеlіn v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, ЄСПЛ зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

У відповідності до ст. 278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку ст. 278 КУпАП судом встановлено ряд вищезазначених недоліків, які перешкоджають розгляду адміністративного матеріалу по суті.

Відповідно до абз. 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14, визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Таким чином, зазначені недоліки, допущені при складенні адміністративного матеріалу, не можуть бути усунуті в ході судового розгляду, оскільки суд не є стороною у справі, яка уповноважена збирати відповідні докази на підтвердження чи спростування зазначених у протоколі обставин, позбавляють суд можливості здійснити всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення, перешкоджають призначенню справи до розгляду в судовому засіданні, тому суд приходить до переконання про необхідність повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 для належного оформлення до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Вищевказані недоліки, допущені при складанні та оформленні адміністративного матеріалу, позбавляють можливості здійснити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин правопорушення і, як наслідок, здійснити розгляд адміністративної справи по суті та прийнятті рішення по ній в точній відповідності із Законом.

Таким чином, враховуючи, що складання та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення виконано неналежним чином, а вказані вище недоліки не можуть бути усунені в суді, а тому вважаю за необхідне повернути справу за протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України для належного оформлення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, керуючись ст. ст. 256, 278 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу за протоколом серія ДПР18 №146698 від 10.04.2021 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Куценко