Спарва№ 308/346/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю секретаря судового засідання Химинець О.Я., захисника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката Марамигіна П.В., розглянувши заяву розглянувши заяву захисника ОСОБА_2 про відвід судді Голяни Олени Вікторівни у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяни О.В. знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП (єдиний унікальний номер судової справи: 308/346/21).

Під розгляду вказаної справи захисник особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвокат Марамигін П.В. заявив відвід судді Голяні О.В., який мотивовано тим, що суд своєю поведінкою проявив упередженість до ОСОБА_3 на стадії розгляду судом адміністративної справи, зокрема вказує про порушення на його думку вимог установлених ст. 277-2 КУпАП, а саме не повідомлення про розгляд справи не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, ст. 277 КУпАП строків розгляду справи про адміністративне правопорушення у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання протоколу, ст. 268 КУпАП розгляд справи здійснюється у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На думку заявника, оскільки ОСОБА_3 не був належним чином повідомлений про розгляд справи 30.03.2021 року за три доби до дня розгляду справи в суді, подане клопотання від 29.03.2021 року про бажання особистої участі в судовому засіданні, ці обставини викликають сумнів у неупередженості судді по справі.

Згідно протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2021 року головуючим з розгляду вказаної заяви про відвід судді Голяни О.В. визначено суддю Фазикош О.В..

У судове засідання захисник ОСОБА_1 адвокат Марамигін П.В., не зявився, повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Інші учасники в судове засіданні не зявились.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи № 308/346/21, заяву захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Марамигіна П.В., про відвід судді, приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.1 Кодексу Українипро адміністративніправопорушення (далі - КУпАП) завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, який розглядає справу, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід, у зв`язку з чим з метою додержання принципу законності судового провадження, суд приходить висновку про необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та вважає за необхідне керуватись при розгляді даної справи положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Статтями 81-82 КПК України визначено порядок вирішення питання про відвід та наслідки такого відводу. В той же час згадані норми не передбачають як має діяти суд в разі звернення особи, яка подала заяву про відвід, із заявою про залишення заяви про відвід без розгляду.

Суд, в даному конкретному випадку, вважає за необхідне застосувати положення ст.ст.7, 8, 9, 26 КПК України, які визначають засади кримінального провадження такі як верховенство права, законність та диспозитивність. З огляду на те, що сторони є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених КПК, суд приходить висновку, що сторона, яка звернулась з заявою про відвід, вправі й відкликати таку заяву.

Крім того, у відповідності до ч.4 ст.81 КПК України якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Частина 5 ст.80 КПК вказує на те, що відвід повинен бути мотивований, тобто має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні. Безпідставні і немотивовані відводи не підлягають задоволенню.

У ст.75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про безсторонність суду.

Разом з тим, згідно з ч. 7ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13червня 2007року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу /самовідводу/, якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а тому рішення Європейського суду є обовязковими для виконання судами України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, повинна визначатись субєктивними та обєктивними критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Також згідно практики Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Так у своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.

Згідно з п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача.

Розглядаючи питання про відвід судді в справі про адміністративне правопорушення, слід врахувати, що, на виконання вимог ст. 245 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини зазначив, що безсторонність суду, зазвичай, означає відсутність упередженості й включає в себе суб`єктивний та об`єктивний критерії. Визначаючи суб`єктивну складову вказаного поняття, ЄСПЛ у справі «Гаусшильдт проти Королівства Данії» вказав, що в процесі об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі, при цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки. Таким чином, критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його об`єктивності.

Об`єктивну складову категорії «безсторонній суд» Європейський суд з прав людини визначив у справі «Фей проти Австрії», зазначивши, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено й гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, що можуть бути встановлені та змусити сумніватися в неупередженості судді. В рішенні у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» ЄСПЛ констатував необхідність визначення в кожній окремій справі, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, яка свідчить про небезсторонність суду.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

В кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі за №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 у справі №5-15п12).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивованим, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала процедуру відводу чи самовідводу судді. Проте чинні Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України містять відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід слід застосувати аналогію права.

Наведені адвокатом Марамигін П.В., у клопотанні обставини про відвід судді Голяна О.В., є необґрунтованими та такими, які не викликають сумнів в обєктивності та неупередженості чи заінтересованості судді в результатах розгляду справи.

Разом з тим, твердження адвоката про те, що суддя проявив упередженість на стадії розгляду судом заяв та клопотань чим унеможливив об`єктивне, всебічне та повне встановлення обставин справи, що тягне за собою неможливість отримання справедливого рішення яким би воно не було по суті, є безпідставним.

Аналізуючи сутність припущень заявника щодо обставин, які викликають його сумніви у неупередженості судді у даній справі, суд констатує, що заявник фактично оскаржує процесуальні дії судді, яким суддя першої інстанції не вправі надавати оцінку.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8від 13червня 2007року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Таким чином, суддя прийшов до висновку, що заява про відвід судді не є обґрунтованою, не містить посилання на обставини, які виключають участь судді в розгляді даної справи, та, відповідно, є підставами для відводу чи самовідводу.

Крім цього, постановою Ужгородського міськрайонного суду від 29.03.2021 року відмовлено в заявленому захисником Марамигін П.В. відводі судді ОСОБА_4 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, частково з аналогічних підстав.

Керуючись ст. ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.7, 8, 9, 26, 81 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Марамигіна Павла Владиславовича про відвід судді Голяни Олени Вікторівни у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає .

Суддя Ужгородського

Міськрайонного суду О.В.Фазикош