Справа № 694/1495/21
Провадження № 3/694/433/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.09.2021 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, пенсіонера, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

До Звенигородського районного суду Черкаської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №496357 ОСОБА_1 12.01.2021 року о 16.30 год. по просп. Шевченка у м. Звенигородка Черкаської області керував автомобілем «Peugeot Partner », д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожнього обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на дерево. При ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 12.1 ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №496356 ОСОБА_1 12.01.2021 року о 16.30 год. по просп. Шевченка у м. Звенигородка Черкаської області керував автомобілем «Peugeot Partner », д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою вул. Героїв Небесної Сотні, м. Звенигородка, Черкаської області. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги 2.9-а ПДР, та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнав, щиро розкаявся.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях останнього вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена та підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне порушення серії ДПР18 № 496356 від 07.02.2021 року;

- рапортом ст. інспектора чергового СРПП №1 Звенигородського ВПГУНП в Черкаській області від 12.01.2021 року ОСОБА_2 ;

- протоколом огляду місця ДТП від 12.01.2021 року.

Разом з тим, відповідно дост. 38ч.2 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП вчинено ОСОБА_1 12.01.2021 року, а справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 26.08.2021 року, тому строки накладення на нього адміністративного стягнення на момент розгляду справи передбаченого ст.. 124 КУпАП, закінчилися.

У відповідності до положень п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

З огляду на те, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП підлягає закриттю.

Що стосується складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 279 КУпАП на засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. При цьому серед обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначених ст. 280 КУпАП, є встановлення того, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів, при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 та 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції відеозапису, тощо.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП вказано, що огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою вул. Героїв Небесної Сотні, м. Звенигородка, Черкаської області. Однак у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь які докази перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а саме висновку щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння. До матеріалів справи окрім протоколу про адміністративне правопорушення, який би підтвердив вину ОСОБА_1 докази, які б підтвердили, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння у справі відсутні. Свідки при проходженні медичного огляду на стан сп`яніння не залучалися. Також, Звенигородським РВПГУНП у Черкаській області відеозаписи з нагрудних відеокамер інспекторів патрульної поліції з фіксацією вчинення ОСОБА_1 правопорушення суду не надано.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з недоведеністю та недостатністю належних, об`єктивних та обґрунтованих доказів, що підтверджують його вину, а обставини викладені у протоколі працівником поліції, не відповідають фактичним обставинам справи, що й не відповідає вимозі достатності доказів, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодекс у.

Особа, що склала адміністративний протокол зобов`язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, а саме те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до ст.19Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Діяння тільки тоді визнається адміністративним правопорушенням, коли воно містить всі ознаки його складу, відсутність хоча б однієї з них означає відсутність складу взагалі.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачає підстави для закриття провадження у справі у зв`язку з недоведеністю вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зазначене є підставою для закриття провадження в справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення через недоведеність належними доказами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст.7,221,247,252,256,279,283,284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и л а:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Д.І. Сакун