ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 606/1929/20

24 березня 2021 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Вінтоняка Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні нікого не має, з повною загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 242466 від 28.08.2020, складеного начальником СРПП № 1 Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області Турковським В.А. вбачається, що 02.07.2020 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 в с. Золотники по вул. Містечко, Теребовлянського району, Тернопільської області, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не впорався з керуванням, та виїхав із другорядної смуги руху на головну, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній смузі руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

28.01.2021 від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 поступило письмове клопотання про закриття провадження по справі, в якому зазначено, що він свою вину у вчиненому правопорушенні не визнає.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 02.08.2020 в с. Золотники, Теребовлянського району, Тернопільської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобілів «Land Rover Freelance 2», д.н.з. НОМЕР_1 , під його керуванням, та «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Працівниками поліції, що виїхали на місце події, відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Проте з аналізу висновку експертного дослідження, виконаного експертами Київського НДІСЕ МЮ очевидним є те, що саме в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам підпунктів 16.14, 16.12 ПДР, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням цієї ДТП.

Зокрема з вказаного висновку вбачається, що в даній дорожній ситуації автомобіль «Daewoo Lanos» становив небезпеку для руху автомобілю ОСОБА_1 . Експертом встановлено, що напрямки руху автомобілів були другорядними по відношенню до напрямку з вул. І.Франка, яка міняє свій напрямок. Отже, в даній дорожній ситуації водії обох автомобілів знаходились на другорядній дорозі по відношенню до головної, та водій «Daewoo Lanos» рухався по дорозі без покриття, та для нього в наявності був транспортний засіб, який рухався з правої сторони до нього. Тому в даній ДТС водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинні були керуватися правилами проїзду нерегульованого перехрестя. Відповідно до проведеного дослідження водій «Daewoo Lanos» ОСОБА_2 повинен був керуватися п.п. 16.14 та 16.12 ПДР України.

Наведене вказує, що саме він мав перевагу в русі на нерегульованому перехресті, і водій ОСОБА_2 зобов`язаний був надати йому дорогу, оскільки він наближався до нього праворуч.

Враховуючи наведене просить провадження по справі відносно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, клопотання про закриття провадження по справі підтримав з підстав, зазначених клопотанні. Вважає, що ДТП сталась з вини водія автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , який повинен був надати йому перевагу в русі, оскільки він наближався до останнього праворуч. Просив провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу правопорушення.

В подальшому ОСОБА_1 та його захисник Вінтоняк Н.М. в судове засідання не з`явилсь, про час та місце слухання справи повідомлялись завчасно належним чином. Від захисника Вінтоняка Н.М. поступило письмове клопотання, в якому просить розгляд справи провести у його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити згідно поданого клопотання.

За приписами ст.ст. 268, 277-2 КУпАП справу про адміністративне правопорушення може бути розглянуто у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подав клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому від захисника поступило клопотання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , суддя прийшов до висновку, що розгляд справи можливо завершити в його відсутність.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністивної відповідальності, вивчивши письмові матеріали справи дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 124 КУпАП встановлює відповідальність водія у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з диспозицією вказаної статті обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Аналіз норм КУпАП дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

При цьому суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Суд лише перевіряє чи є в діях або бездіяльності особи склад інкримінованого правопорушення чи ні. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це становить порушення частини першої статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Такі самі висновки надані Європейським судом з прав людини у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 242466 від 28.08.2020 вбачається, що 02.07.2020 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 в с. Золотники по вул. Містечко, Теребовлянського району, Тернопільської області, керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не впорався з керуванням, та виїхав із другорядної смуги руху на головну, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній смузі руху, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Отже в даному випадку дослідженню підлягає склад інкримінованого правопорушення, а саме чи порушено ОСОБА_1 п.п. 2.3 (б), 10.1, 12.1 ПДР України, і чи його вина підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог п. 2.3 (б) ПДР України, порушення яких інкримінуються ОСОБА_1 , для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно вимог п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

У відповідності до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалі справи додано рапорт від 02.09.2020, копію постанови про закриття кримінального провадження, копію схеми місця ДТП, копію протоколу огляду місця події.

Як вбачається з рапорта помічника чергового Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопількій області від 02.09.2020, 21.08.2020 о 16:16 год. в Теребовлянський ВП надійшов рапорт СВ Теребовлянського ВП Ванджури Д. про те, що 03.07.2020 внесено відомості в ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000238 від 03.07.2020 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України. 21.08.2020 прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Однак в діях учасників дорожнього руху вбачаються ознаки адміністративного правопорушення (а.с. 2-3).

Згідно копії постанови слідчого СВ Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопількій області від 21.08.2020 про закриття кримінального провадження вбачається, що 03.07.2020 внесено відомості в ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000238 від 03.07.2020 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.07.2020 близько 20.00 год. водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись транспортним засобом LАND RОVER, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Містечко с. Золотники в напрямку с. Зарваниця Теребовлянського району, не обрав достатньої швидкості, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не впорався із керуванням вказаним транспортним засобом, та виїхав із другорядної смуги руху на головну, після чого допустив зіткнення із задньою правою частиною транспортного засобу DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався із напрямку вул. Січ. Стрільців с. Золотники Теребовлянського району в напрямку с. Надрічне Теребовлянського району (при цьому т.з. DAEWOO LANOS перебував на головні смузі руху). Внаслідок вказаної ДТП транспортний засіб LАND RОVER д.н.з. НОМЕР_1 з`їхав на узбіччя та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , 1991 р.н. В наслідок вказаної ДТП ОСОБА_3 госпіталізовано в Теребовлянську ЦРЛ із діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій грудної клітки та тупою травмою живота

Згідно з висновку експерта № 682 щодо встановлення ступенню тяжкості тілесних ушкоджень, у ОСОБА_3 , 1991 р.н., виявлено наступні тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правої половини обличчя та травму ("вищерблення") коронкової поверхні 7 правого нижнього зуба, садна правої половини грудей, клініко інструментальними дослідженими встановлено закриту черепно-мозкову травму із забоєм головного мозку легкого ступеня. В ході виникнення дорожньо-транспортної пригоди інші учасники дорожнього руху будь-яких травм не отримали.

Оскільки в даному випадки ніхто не отримав щонайменше середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що є обов`язковою умовою складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286, слідчий дійшов висновку, що в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України. При цьому слідчий зазначив, що в діях учасників (водія/водіїв) вбачаються ознаки адміністративного правопорушення (а.с. 4).

З копій копію протоколу огляду місця події від 02.07.2020 та схеми місця ДТП вбачається, що в ході огляду місця події виявлено наступну слідову інформацію: 1) слід гальмування правих коліс автомобіля LАND RОVER, д.н.з. НОМЕР_1 ; 2) слідщ юзу задніх коліс автомобіля DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_2 ; 3) осип обох частин автомобілів автомобілів LАND RОVER та DAEWOO LANOS; 4) слід гальмування ймовірно лівих коліс автомобіля LАND RОVER; 5) автомобіль DAEWOO LANOS, пошкоджений у правій задній частині; 6) автомобіль LАND RОVER, пошкоджений в передній частині. Виявлену слідову інформацію відображено на схемі місця ДТП з зазначенням відповідних розмірів (а.с. 5-7).

Крім того судом досліджено наданий ОСОБА_1 висновок експертного дослідження № 110/111/21-28 від 19.01.2021, складений експертом Івано-Франківського відділення Київського НДІСЕ МЮ України Рудим В., згідно якого на вирішення дослідження експерту було поставлені питання: 1)в якому місці проїзної частини дороги відбулося зіткнення т/з «Land Rover Freelance 2» та «Daewoo Lanos» виходячи з зафіксованої на місці події слідової інформації? 2)Чи мав водій т/з «Land Rover Freelance 2» технічну можливість зупинити т/з до місця зіткнення, рухаючись з швидкістю 50 км/год при заданих вихідних даних? Як, з технічної точки зору, повинен був діяти водій ОСОБА_1 в даній дорожній ситуації відповідно до вимог ПДР України? Як, з технічної точки зору, повинен був діяти водій ОСОБА_2 в даній дорожній ситуації відповідно до вимог ПДР України?

За результами проведеного дослідження експерт дійшов наступних висновків:

-По питанню 1 зіткнення автомобілів «Land Rover Freelance 2» та «Daewoo Lanos» знаходилося в межах перехрестя вулиць Містечко, С.Стрільців, І.Франка в с.Золотники, на проїзній частині, приблизно на відстані 41,0м від базової лінії в сторону с. Зарваниця, та на віддалі біля 3,8м від границі проїзної частини та лівого узбіччя, приблизно в місці перехрещення сліду юзу правих коліс т/з «Land Rover Freelance 2» довжиною 43,9м та сліду юзу задніх коліс т/з «Daewoo Lanos» довжиною 1,8м.

-По питанню 2 при заданих ініціатором дослідження вихідних даних водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості попередити ДТП рухаючись з максимально допустимою швидкістю руху в населеному пункті 50км/год.

-По питаннях 3, 4 як встановлено з вихідних даних, ДТП мала наступний розвиток подій. Водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Land Rover Freelance 2», д.н.з. НОМЕР_3 , рухався по населеному пункту с. Золотники Теребовлянського району Тернопільської області у світлу пору доби, при сухому асфальтобетонному покритті горизонтального повздовжнього профілю, без пошкоджень. Останній під`їжджав до нерегульованого перехрестя вулиць Містечко-Івана Франка -Січових Стрільців зі сторони вул. Містечко. В цей момент з лівої сторони по напрямку руху його автомобіля, зі сторони вул.Січових Стрільців перетинаючи перехрестя зліва на право відносно руху останнього, та рухаючись в сторону с. Надрічне, виїхав автомобіль «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В даній дорожній ситуації автомобіль «Daewoo Lanos» становив небезпеку для руху автомобілю ОСОБА_1 . Згідно з дорожніми знаками 2.3. «Головна дорога» та табличкою до цього дорожнього знаку 7.8. «Напрямок головної дороги», які встановлені зі сторони с. Надрічне перед перехрестям, головна дорога з цієї сторони перехрестя змінює напрямок у праву сторону. На перехресті зі сторонни вул. Містечко встановлено знак 2.1. «Дати дорогу». Дорога зі сторони вул. С.Стрільців без покриття. Отже, напрямки зі сторони вулиць Січових Стрільців та Містечко (відповідно напрямки руху автомобілів «Daewoo Lanos» та «Land Rover Freelance 2») є другорядні по відношенню до напрямку з вулиці Івана Франка, яка міняє свій напрямок. Отже, в даній дорожній ситуації водії обох автомобілів знаходились на другорядній дорозі по відношенню до головної, та водій автомобіля «Daewoo Lanos» рухався по дорозі без покриття та для нього в наявності був транспортний засіб, який рухався з правої сторони до нього. Тому в даній ДТС водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинні були керуватись правилами проїзду нерегульованого перехрестя.

Проаналізувавши обставини та механізм даної ДТП та беручи до уваги проведене дослідження експерт дійшов висновку, що в даній ДТС водій ОСОБА_1 , з технічної точки зору, повинен був рухатись в населеному пункті з швидкістю, яка не перевищувала 50км/год, а з моменту виникнення небезпеки для руху - прийняти міри до уникнення ДТП шляхом зупинки транспортного засобу. Тобто в ДТС, яка склалась безпосередньо перед ДТП, водій ОСОБА_1 повинен був виконувати технічні вимоги плі. 12.4. та 12.3. ПДР України.

Відповідно до проведеного дослідження, та встановлених обставин ДТП, водій автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_2 повинен був керуватись п.п. 16.14. та 16.12 ПДР України, відповідно до яких: п. 16.14 «Якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії, які рухаються по другорядних дорогах.»; п. 16.12 «На перехресті рівнозначних доріг водій транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.». Отже в даній ДТС, з технічної точки зору, експертом вбачається невідповідність дій водія ОСОБА_2 технічним вимогам п.п. 16.14 та 16.12 ПДР України (а.с. 36-40).

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши зазначені докази суддя приходить до висновку, що обставини події, висвітлені у даному протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, оскільки не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Зокрема рапорт працівника поліції не може бути визнаний належним доказом по даній справі, оскільки містить лише дані щодо внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення та подальші процесуальні рішення, при цьому не містить доказових даних щодо обставин правопорушення.

Фактично висновки посадової особи органу поліції про вчинення домашнього насильства ґрунтуються на даних постанови про закриття кримінального провадження, протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми місця ДТП.

Постанова про закриття кримінального провадження може бути визнана належним доказом по даній справі, оскільки з постанови не вбачається, ознаки якого саме адміністративного правопорушення, на думку слідчого, вбачаються в діях водія/водіїв, а також в постанові не зазначено, в діях якого саме водія вбачаються ознаки адміністративного правопорушення. Крім того в постанові не вказано, на підставі яких доказів слідчий дійшов висновку про наявність в діях водія/водіїв ознак адміністративного правопорушення.

Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схеми місця ДТП також не можуть бути достатніми доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки протокол огляду місця ДТП відображає хід огляду місця події та виявлену під час огляду слідову інформацію, яка відображається в схемі місця ДТП з зазначенням відповідних розмірів. При цьому вказані документи не містять вказівки на порушення саме водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху, які є в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна. Вказані докази повинні бути досліджені та перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Окрім цього висновки щодо порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна, які викладені в постанові про закриття кримінального правопорушення та протоколі про адміністративне правопорушення, суперечать даним висновку експерта, згідно якого в даній ДТС, з технічної точки зору, експертом вбачається невідповідність дій водія ОСОБА_2 технічним вимогам п.п. 16.14 та 16.12 ПДР України, що є в причинно-наслідковому зв`язку з вчиненням даної ДТП.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до матеріалів справи не додано.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Крім того Верховний суд у постанові від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а висловив правову позицію, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За змістом вище зазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Матеріали справи не містять достатньо належних та допустимих доказів для висновку про порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3 (б), 10.1, 12.1 ПДР України, що призвело до вчинення дорожнього-транспортної пригоди, дані справи є сумнівними.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку звідсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суддя приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні достатні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у даному випадку в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ст.ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.