ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/8360/21 Суддя суду 1 інстанції: Лях М.Ю.
Провадження № 33/818/1590/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Савенко М.Є., за участю представника митниці Тупікової О.О., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 09.06.2021,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 09.06.2020 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МКУ.

Як зазначено в постанові, згідно протоколу про порушення митних правил № 0026/80700/21 від 18.01.2021 року, 17.01.2021 о 22 год. 32 хв. в зону митного контролю МАПП Гоптівка Слобожанської митниці Держмитслужби з Російської Федерації в напрямку України в`їхав автомобіль TOYOTA PRADO , реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням, громадянина України ОСОБА_1 , формою проходження митного контролю обрано смугу спрощеного митного контролю зелений коридор, тобто своїми діями ОСОБА_1 заявив, що предметів, заборонених або обмежених до переміщення через митний кордон України, або товарів у обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення, не мають.

На підставі ч. 1 ст. 339 МК України, аналізу й оцінки ризиків автомобіль було переведено на смугу червоний коридор для проведення митного огляду транспортного засобу та особистих речей. Перед початком огляду, під час усного декларування громадянин ОСОБА_1 також заявив про відсутність товарів та предметів, які підлягають обов`язковому декларуванню, оподаткуванню, заборонених або обмежених до переміщення.

Однак, при здійсненні подальшого митного огляду транспортного засобу в салоні та у багажному відділенні автомобіля, без ознак приховування, було виявлено товари 22-х найменувань (об`єктив, фотоапарати, запчастини та прилади до автомобілів, сантехнічні прилади, віскі, риба, вакцина для тварин, медичний препарат «Гонадотропін Хоріонічеський»), загальною вагою 130 кг., про які гр-н ОСОБА_1 не заявив при декларуванні та перемістив через митний кордон України в порушення вимог ст. 374 Митного кодексу України без оподаткування та письмового декларування в порядку, встановленому для громадян.

В апеляційній скарзі Харківська митниця ДФС просить постанову Київського районного суду м. Харкова від 09.06.2020 скасувати, та ухвалити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення відповідно до санкції цієї статті.

Разом з тим, Харківської митниці ДФС просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, оскільки справа слухалась без присутності представника митниці, а про постанову дізнались 14.07.2021.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не з`явився, що в силу вимог ст. 294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши пояснення представника митниці Тупікової О.О. в підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, ст. ст. 486, 489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Виносячи постанову суд першої інстанції дотримався вищенаведених норм.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 472 Митного кодексу України передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

За змістом цього Закону такі дії вчиняються винною особою умисно чи з необережності.

Згідно зі ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При цьому підпункти « а, б, г, д» п. 5 ст. 257 Митного Кодексу вказують на те, що декларант зобов`язаний вносити до митної декларації точні відомості про товари, їх найменування, код товару з УКТЗЕД, кількість, торгівельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар.

Як визначено ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснювати декларування товарів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, а саме на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Згідно ч. 1 ст. 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно УКТЗЕД здійснюють органи доходів і зборів.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо (ч.5 ст. 69 МК України).

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення (ч.6 ст.69 МК України).

Згідно ст. 268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання не тягне за собою застосування санкцій. Водночас ст. 460 МК України встановлено, що допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. Таким чином, відповідальність за ст. 472 МК України настає у випадку, коли особі відомі всі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Тобто, для наявності у діях особи об`єктивної сторони складу даного адміністративного правопорушення, необхідно наявність заповненої ним митної декларації, в якій особою не було заявлено точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, що переміщуються.

Проте, в протоколі про порушення митних правил №0026/80700/21 від 18.01.2021, складеному щодо ОСОБА_1 не розкрито об`єктивної сторони правопорушення за ст. 472 МК України, а також не зрозуміло в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Відповідно до матеріалів справи, під час проходження митного контролю ОСОБА_1 обра смугу спрощеного митного контролю зелений коридор, проходження якого не передбачає заповнення митної декларації.

В подальшому, на підставі ч. 1 ст. 339 МК України, аналізу й оцінки ризиків вказаний автомобіль було переведено на смугу червоний коридор де було проведено митний огляд транспортного засобу та особистих речей ОСОБА_1 .

Проте, ОСОБА_1 не було запропоновано письмово заповнити митну декларацію, а лише проведено його усне декларування.

Тобто в даному випадку вбачаються ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України.

Ст. 471 МК України передбачає відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується наявністю під час проведення митного контролю в особи, яка формою проходження митного контролю вибрала проходження через таку зону (коридор), товарів, заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України, або товарів у кількостях, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Тому ОСОБА_1 допустив порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, що повністю охоплюється диспозицією ст. 471 МК України, і такі дії додаткової кваліфікації за ст. 472 МК України не потребують.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про порушення митних правил, у відповідності до ст. 490 МК України.

Суддя при розгляді справи не має права змінювати юридичну кваліфікацію адміністративного проступку, який вказаний в протоколі.

За таких обставин суд першої інстанції розглядав справу в межах зібраних матеріалів справи й прийшов до правильних висновків.

Враховуючи викладене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги Харківської митниці ДФС не вбачається.

Керуючись ст. ст. 527 - 529 МК України, ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити Харківську митницю ДФС процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 09.06.2021 щодо закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 472 МК України у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду М.Є. Савенко