Справа № 264/4998/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , за ст.173-2 ч.1 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

24.06.2021 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_1 , знаходячись за адресою спільного мешкання: АДРЕСА_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, що полягало в умисних діях, а саме вдарив її рукою по голові та висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, внаслідок чого могла бути завдана шкода її здоров`ю.

Правопорушник в судовому засіданні провину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП визнав, просив не призначати йому покарання, оскільки із своєю мамою він примирився та зробив для себе відповідні висновки.

Від потерпілої ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява з проханням не призначати ОСОБА_1 покарання, оскільки на теперішній час з ним вона примирилася. Конфлікт стався через побутові проблеми.

Частина перша ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, та тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Окрім визнання вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується доданими матеріалами адміністративної справи до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 688648 від 24.06.2021 року, а саме: рапортом працівників поліції, рапортом про реєстрацію усного звернення на 102, протоколом усного звернення ОСОБА_2 , письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , поясненнями самого правопорушника ОСОБА_1 , формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 24.06.2021 року.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 цього ж Закону, психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який не працює, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність і приходить до висновку, що адміністративне правопорушення не потягло за собою тяжких наслідків та є малозначним, ОСОБА_1 визнав свою вину у скоєному, потерпіла ОСОБА_2 просила суворо не наказувати, суд дійшов висновку, що відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно ч.2 статті 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 статті 173-2 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст.22, 245, 283-285 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП за малозначністю на підставі ст.22 КУпАП, оголосивши йому усне зауваження.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції.

Суддя: А. М. Іванченко