Справа № 316/2108/21
Провадження № 3/316/767/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2021 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Бульба О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №1 Василівського РУПА ГУНП в Запорізькій області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №252161 складеного 01.08.2021 р. (далі Протокол про адміністративне правопорушення), 01.08.2021 р. о 01 год. 17 хв. в с.Дніпровка, вул.Центральна, керував автомобілем DAEWOO NEXIA д/н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. Дії кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, що, враховуючи належність повідомлення про розгляд справи судом, відповідно до ст.268 КУпАП України не є підставою для відкладення судового засідання.

ОСОБА_1 було надано до суду письмові пояснення в яких своєї вини не визнав, в обґрунтування заперечень зазначивши на порушення поліцейським процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у порядку визначеного законом, що полягає і у відсутності двох свідків при проведення такого огляду, що знайшло своє відображення і у складеному відносно нього 01.08.2021 р. протоколі про адміністративне правопорушення. З підстав до ч.5 ст.266 КПК України вважає що таке порушення має своїм наслідком визнання недійсним проведеного огляду та просить провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України (а.с.8-12).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Частина 2 статті 19 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії (стаття 8 Конституції України), зобов`язує органи державної влади та їхніх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, встановлення чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку. Справа про адміністративне правопорушення має розглядатися суддею у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Отже, на території України діє презумпція «невинуватості» особи, що визначено і у ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яку відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди застосовують як джерело права при вирішенні справ, поряд і з рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої, «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» від 10.02.1995 (заява №15175/89) вказав, що сфера застосування принципу «презумпції невинуватості» є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

У розумінні Конвенції «кримінальним обвинуваченням» слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02).

Відповідно до положень ч.1 ст.6 Конвенції, а також приймаючи до уваги висновки ЄСПЛ викладені у рішеннях по справі «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р. (заява №16347/02), по справі «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 р. (заява №36673/04), формулювання викладене у фабулі адміністративного протоколу слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Відповідно до положень ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно положень ст.ст.254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою на те особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому зазначаються, зокрема: суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не є самостійними беззаперечним доказом, який доводить винуватість особи в інкримінованому йому порушенні Правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність та обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути перевірені за допомогою інших допустимих доказів, які б «поза розумнім сумнівом» доводили вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів, як про це неодноразово зазначав ЄСПЛ, у своїх рішеннях по справах «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р. п.45 (заява №21037/05 п.45), «Смирнов проти України» від 15.10.2010 р. п.53 (заява №38683/06), «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р. п.75 (заява № 29644/10).

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі №688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Відповідно до вимог ст.ст.213, 221 КУпАП, суд лише розглядає справу про адміністративне правопорушення, яка відноситься до його компетенції та не має права вносити будь-які доповнення до протоколу про адміністративне правопорушення.

Фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, що полягає у відмові від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, як особі яка 01.08.2021 р. о 01 год. 17 хв. керував автомобілем DAEWOO NEXIA д/н. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) та дії кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Пунктом 2.5 розділу 2 «Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів» Правил дорожнього руху, порушення якого має наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, визначено, що на вимогу поліцейського, водій повинен пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і інкриміновано ОСОБА_1 .

Разом з тим, об`єктивна сторона зазначеного складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, у встановленому законом порядку, огляду на стан, в даному випадку, алкогольного сп`яніння.

При цьому, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП.

Так, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Частиною 6 статті 266 КУпАП визначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким порядком є «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 із змінами (далі Порядок №1103). Крім того, відповідно до зазначеного Порядку №1103, була розроблена та затверджена «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015 р., яка визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів, у тому числі, на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду (далі - Інструкція №1452/735).

Пунктом 2 Порядку №1103 визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Ознаки алкогольного сп`яніння наведено у п.3 р.І Інструкції №1452/735, якими є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

При цьому, п.4 р.І вказаної Інструкції №1452/735 визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до приписів п.2 Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Крім того, п.10 р.ІІ Інструкції № 1452/735 визначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду, що також визначено і п.5 Порядку №1103.

Проте, фабула протоколу про адміністративне правопорушення, крім такої ознаки алкогольного сп`яніння як «запах алкоголю з ротової порожнини», інших ознак не містить, як і не містить даних про складання поліцейським акту-огляду. При цьому, слід зазначити, що наявність ознак алкогольного сп`яніння 01.08.2021 р. у ОСОБА_1 спростовується даними Висновку результатів медичного огляду з КНП «СМСЧ» ЕМР від 01.08.2021 р. наданого ОСОБА_1 в заперечення зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.13).

При цьому, слід зауважити, що відповідно до зазначеної вище частини 2 статті 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб, поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, матеріали якого обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.

Проте, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні додані до нього матеріали, не містять відомостей проведення поліцейським огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння із застосуванням відеозапису, як і не долучено відповідних матеріалів до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, в разі якщо неможливим є застосування технічних засобів відеозапису, відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП при огляді на стан сп`яніння повинні бути присутні двоє свідків, необхідність наявності яких на місці запинки транспортного засобу визначена також п.4 Порядку №1103 та п.6 р.ІІ Інструкції № 1452/735, що повинно бути відображено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, в порушення наведених вимог ч.2 ст.266 КУпАП, Порядку №1103 та Інструкції № 1452/735, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять даних двох свідків на місці зупинки транспортного засобу при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, що останнім заперечується.

При цьому, п.6 та п.8 Порядку №1103 визначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, в разі якщо водій відмовився від огляду на стан, в даному випадку, алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків, він направляється для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я та у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння і закладі охорони здоров`я, поліцейський саме у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Тобто наявність двох свідків при відмові водія від огляду на стан, в даному випадку, алкогольного сп`яніння, який проводиться на місці зупинки транспортного засобу, є обов`язковою умовою для проведення такого огляду.

Проте, як зазначалось вище, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні додані до нього: направлення (а.с.2), рапорт працівника поліції (а.с.3), не містять даних про двох свідків (прізвища, адреси).

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З наявних у суду матеріалів та встановлених обставин, вбачається порушення поліцейським який склав протокол про адміністративне правопорушення чітко визначеної законодавством процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що відповідно до вимог частини 5 статті 266 КУпАП, має наслідком визнання недійсним такого огляду.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи встановлені обставини порушення процедури огляду поліцейським водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, відсутність «поза розумнім сумнівом» доказів на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд, враховуючи положення п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, вважає, що справа відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 7, 9, 247, 251, 255, 256, 266, 283, 284, 287-289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №316/2108/21 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. М. Бульба