Справа № 495/6978/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року м. Білгород- Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі Бучка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №029426 від 21 серпня 2021 року, який надійшов від ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Козацьке, Білгород-Дністровського району, Одеської області, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1
за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №029426 від 21 серпня 2021 року, який надійшов від ІНФОРМАЦІЯ_1 , Відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч.3 ст.172-20 КУпАП.
В судовому засіданні адвокат Шаркевич Я.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просив закрити провадження по справі у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, з підстав, викладених в поданому до суду 04.10.2021 року клопотанні.
В судовому засіданні ОСОБА_1 відмовився надавати будь-які пояснення щодо вчинення інкримінованого йому правопорушення відповідно до положень ст.63 Конституції України.
В судовому засіданні представники ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , Начальник відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ОСОБА_3 , заперечували проти задоволення клопотання про закриття провадження по даній справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки адміністративний протокол був складений згідно вимог діючого законодавства, вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наявним в матеріалах справи адміністративним протоколом, який відповідає вимогам діючого законодавства та оформлений належним чином.
Суд, заслухавши доводи сторін, надавши правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №029426 від 21.08.2021 року, 20.08.2021 року 11:45 під час планової роботи офіцерів внутрішньої та власної безпеки м-ра ОСОБА_4 , м-ра ОСОБА_5 на відділенні інспекторів прикордонної служби «Удобне» було виявлено старшину ОСОБА_1 з ознаками вживання наркотичних речовин. Проведений медичний огляд за допомогою комбінованого тесту «Wondfo» на наявність наркотичних речовин показав позитивний результат на речовину «Марихуанна». Своїми діями старшина ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 11, 13,49, 241 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст.4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, вчиненого в умовах особливого періоду.
В матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких він з протоколом не згоден, положення ст.63 Конституції України йому роз`яснені та зрозумілі.
Відповідно до Акту проведення тесту щодо можливого вживання наркотичних речовин військовослужбовцем старшини ОСОБА_1 від 20.08.2021 року, в результаті тестування сечі ОСОБА_1 за допомогою експрес-тесту «Wondfo» було встановлено позитивний тест на вживання марихуани старшини ОСОБА_1 .
В матеріалах справи міститься експрес-тест «Wondfo», за результати якого було складено зазначений вище акт.
Відповідно до Витягу з Наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №418-ОС від 28.08.2021 року старшину ОСОБА_1 було звільнено з військової служби в запас наказом начальника прикордонного загону від 27.08.2021 року №415-ос за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи,вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про військове адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що маютьзначення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини 3 статті 172-20 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Диспозиція частини 1 статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за наступні дії: 1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів; 2) поява військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 3) виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 4) відмова військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже вчинення особою хоча би одного з вищевказаних діянь є грубим порушенням та тягне за собою передбачену законом адміністративну відповідальність за ст.172-20 КУпАП.

Положеннями ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець має додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відповідно до абз. 11 статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 "Про часткову мобілізацію" (Указ №303/2014).

Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 25.04.2018 року, справа №205/1993/17-ц.

Тобто, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та триває до оголошення рішення про демобілізацію.

Суд вважає необхідним зазначити, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997 року; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Доводи сторони захисту ОСОБА_1 щодо закриття провадження по даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП не беруться судом до уваги з підстав, зазначених в постанові Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2021 року за результатами розгляду клопотання сторони захисту ОСОБА_1 про закриття провадження по справі.

За таких обставин суд доходить до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та правильній кваліфікації його дії за ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки він в умовах особливого періоду, перебуваючи на військовій службі, здійснюючи заходи з охорони державного кордону, вживав наркотичні засоби, що підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.
Враховуючи, що станом на теперішній час ОСОБА_1 звільнений з військової служби, суд приходить до обґрунтованого висновку щодо необхідності накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП.
На переконання суду таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір на користь державного бюджету України, у сумі 454,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 9, 24, 33, 34, ч.3 ст.172-20, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.3 КУпАП.
Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у сумі 3655,00 грн..
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір у сумі 454,00 грн..
Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
Згідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання 3 (три) місяці.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст даної постанови складено та проголошено 08.10.2021 об 11 годині 30 хвилин.

Суддя