Справа № 578/895/21
провадження № 3/578/476/21
Постанова

Іменем України

02 вересня 2021 року смт Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління Держпраці у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Грабовське» з 20.02.2000, за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, права передбачені статтею 268 КУпАП, роз`яснені,

установила:

23.07.2021 під час проведення планової перевірки встановлено, що в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Грабовське» має місце порушення законодавства про працю, а саме:

- порушення абзацу першого постановляючої частини ПКМУ № 413 (під час планової перевірки інспектором праці Закорко С.М. встановлено, що відповідно до наказу від 05.06.2020 № 76 ОСОБА_2 з 05.06.2020 прийнято на посаду підсобного робітника ТОВ «Грабовське», проте, повідомлення про прийняття ОСОБА_2 на роботу подано до ДФС 05.06.2020 о 14 год. 10 хв., що підтверджується квитанцією № 2 від 05.06.2020; відповідно до наказу від 01.06.2021 № 52 ОСОБА_3 01.06.2021 прийнято на посаду сторожа ТОВ «Грабовське», проте, повідомлення про прийняття ОСОБА_3 на роботу подано до ДФС 01.06.2021 о 09 год. 30 хв., що підтверджується квитанцією № 2 від 01.06.2021. Отже, повідомлення про прийняття вищезазначених працівників на роботу подано не до початку роботи вищезазначеного працівника);

- порушення ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) (під час планової перевірки інспектором праці ОСОБА_4 встановлено, що відповідно до наказу ТОВ «Грабовське» від 03.11.2020 № 100, заступника директора з виробництва ОСОБА_5 було звільнено за власним бажанням 03.11.2020 на підставі заяви від 29.10.2020 без відпрацювання двох тижнів);

- порушення ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» (під час проведення планової перевірки інспектором праці ОСОБА_4 встановлено, що відповідно до відомості на виплату готівки за березень 2021 рік № 28 заробітна плата виплачена 6 травня, за травень 2021 рік - не надані підтверджуючі документи про виплачену заробітну плату; згідно касового ордеру від 31.07.2020 заробітна плата за червень 2020 року видана 31.07.2020; згідно видаткового касового ордеру від 23.07.2020 заробітна плата за квітень видана 23.07.2020; згідно видаткового касового ордеру від 26.07.2019 заробітна плата за червень видана 26.07.2019);

- порушення ч. 3 ст. 115 КЗпП України та ч. 3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» (під час планової інспектором праці ОСОБА_4 встановлено, що заробітна плата за першу половину місяця у розмірі не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівникам ТОВ «Грабовське» не виплачувалась, що підтверджується видатковими касовими ордерами та відомостями на виплату готівки).

Тобто директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Грабовське» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Дані обставини зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення від 23 липня 2021 року №13-09/472, складеному інспектором праці Управління держпраці у Сумській області Закорко Світланою Миколаївною.

У судовому засіданні усно ОСОБА_1 провину визнав та зобов`язався подібних фактів у подальшому не вчиняти.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя дійшла наступних висновків.

За змістом частини 1 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з матеріалів справ про адміністративні правопорушення, громадянин ОСОБА_1 притягається до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Частина 1 ст. 41 КУпАП передбачає відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не у повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, у вигляді накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки така норма ст. 41 КУпАП є бланкетною, то при здійсненні провадження у справі необхідно з`ясовувати, серед іншого, яку норму спеціального закону порушила особа, в чому полягає суть цих порушень із відповідним закріпленням вказаних норм в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 29 КЗпП України до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором (крім трудового договору про дистанційну роботу) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: 1) роз`яснити працівникові його права і обов`язки та поінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, на якому він працюватиме, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з питань техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Частинами 1, 3 ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Згідно ч. 1, 3 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Згідно Постанови КМУ від 17.06.2015 № 413 повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Повідомленням про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації є відомості, отримані органами Державної податкової служби з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №13-09/472 від 23.07.2021, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одними із джерел доказів. До протоколу долучено Акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводженням з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничного нагляду складений від 23.07.2021 №СМ 2529/1021; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Грабовське»; протокол №1 зборів засновників ТОВ « Грабовське» від 20.02.2000; наказ №1 від 20.02.2000 про призначення директором ТОВ «Грабовське» ОСОБА_1 ; наказ (розпорядження) №52 від 01.06.2021 про прийняття на роботу ОСОБА_3 ; повідомлення про прийняття на роботу до ТОВ « Грабовське» ОСОБА_3 ; наказ (розпорядження) №16 від 05.06.2020 про прийняття на роботу ОСОБА_2 ; повідомлення про прийняття на роботу до ТОВ «Грабовське» ОСОБА_2 ; заява на звільнення працівника ТОВ «Грабовське» ОСОБА_5 ; наказ (розпорядження) №100 про припинення трудового договору (контракту) від 02.11.2020 ОСОБА_5 ; видатковий касовий ордер від 23.07.2020, від 31.07.2020, від 26.07.2019; відомості на виплату готівки №52, №41, №162 працівникам ТОВ «Грабовське»

Сукупність наведених доказів надає можливість, на думку суду, встановити склад правопорушення поза розумним сумнівом, оскільки наявні у справі докази підтверджують порушення вказаних положень законодавства про працю керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Грабовське».

На підставі встановлених у ході розгляду справи обставин суд визнає винним директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Грабовське» ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП (оскільки факт порушення законодавства про працю мав місце).

При цьому пункт 7 ст. 247 КУпАП містить імперативне правило, згідно із яким провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень частини другої статті 38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.

Так, у справі «Волков проти України» (ОlеksапdrVо1кovv. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/11) Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень." (§§137, 139).

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.:ОАО NeftyanayaKompaniyaYukosv. Russia, §571).

При розгляді справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення №13-09/472 складений 23.07.2021 за правопорушення, передбачене ст. ч. 1 ст. 41 КУпАП, що мали місце 26.07.2019, 05.06.2020, 23.07.2020, 31.07.2020, 03.11.2020, 01.06.2021 відповідно, з цих дат розпочався перебіг тримісячного строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення за вчинення вказаного порушення. Матеріали адміністративної справи надійшли до суду 18.08.2021, однак строк, протягом якого на особу може бути накладено стягнення, станом на час розгляду справи судом сплив, що є підставою для закриття провадження у порядку п. 7 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 38, 245, 247, 251, 252, 268, 277, 280, 283-285, 287-291, 294 КУпАП, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Грабовське», винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП; провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Краснопільський районний суд Сумської області (стаття 294 КУпАП).

Суддя Ю.О. Зеря