н/п 3/174/32/2021
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2021 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі : головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря - Килинчук Л.Л.,

захисника - Григор`єва Д.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яка надійшла з відділення поліції №4 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, не працює, проживає по АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

якому згідно ст.268 КУпАП роз`яснені його права та обов`язки,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 020022 від 06 березня 2021 р. слідує, що 06.03.2021 року, о 23 годині 30 хвилин, в м.Вільногірську Дніпропетровської області по вул.Центральна, 38, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом «Вайпер» нз НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (невиразна мова, запах спиртного з порожнини рота), від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що в нього є мопед «Вайпер», який зберігав у приміщенні квартири за місцем проживання. Мопед був у несправному стані. На прохання матері, вирішив відкотити цей мопед на дачу, що знаходиться по вул.Слав`янська, 10, м.Вільногірська. Котив мопед в напрямку дачі, по дорозі пробував його завести, але не зміг, вирішив скоротити шлях і пішов через міський парк, де його зупинили охоронці, попросили пред`явити документи на мопед, яких в нього з собою не було. Вони викликали працівників поліції, вони приїхали, почали також вимагати документи на мопед та доставили його до відділу поліції, де склали протоколи про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та за відсутність документів на мопед і відпустили додому. Мопед один з працівників поліції прикотив у відділ. Пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, але відмовився, бо був нічний час, хотів скоріше піти додому. Спиртні напої в той день вживав вранці. Зрозумів, що його затримали за те, що в нього не було технічного паспорту на мопед. Протокол не читав, його йому прочитав працівник поліції, він прослухав та підписав. Підпис в протоколі його. Написав «згоден», так як дійсно відмовився від проходження огляду. Мопедом не керував, він був несправний. Мопед забрав з відділу поліції через тиждень, відкотив в гараж по вул.Слов`янська.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що працював охоронцем ФОП « ОСОБА_3 », охороняли в міському парку громадській спокій. 06.03.2021 р., близько 23.30 год. знаходився в приміщенні охорони, почув звук мотоцикла, вийшов на вулицю та побачив ОСОБА_1 , який котив мопед. Сказав йому, що в парку не можна їздити на мопеді, документів на цей мопед у нього не було, тому викликав поліцію. Працівники поліції ОСОБА_1 затримали, як до поліції транспортували мопед, не бачив. Не може сказати по звуку, який чув, чи заводив ОСОБА_4 мопед чи їхав на ньому. В той же день їздили до поліції, розписалися в якомусь журналі.

Вислухавши ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , захисника, який просить провадження по справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши диск з відеозаписом події правопорушення, суд дійшов висновку, що провадження по справі підлягає закриттю по наступним підставам.

Так, порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МОЗ, МВД 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 (далі Порядок).

Згідно з п.п.6,7 р.І вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів регламентовано розділом ІІ вказаної Інструкції.

Так, згідно з п.1 р.ІІ, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.6 р.ІІ, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно з п.8 р.ІІ, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Відповідно до п.9 р.ІІ, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно з п.п. 2,3,4,6,7 р.ІІ вищевказаного Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Виходячи з аналізу вказаних норм, право на проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння мають поліцейські на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарі закладів охорони здоров`я.

При цьому, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими проводиться в присутності двох свідків, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, лікарем, який має право на його проведення.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до вказаної Інструкції, а у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від

огляду.

Отже законодавством чітко визначено дії працівника правоохоронних органів у разі відмови порушника пройти необхідний медичний огляд та не дає іншого, альтернативного, порядку дій у такому випадку.

Разом з тим, огляд ОСОБА_1 працівниками поліції проведено з порушенням вказаного порядку, оскільки на місці зупинки останньому не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а відразу запропоновано пройти огляд у медичному закладі, що також підтверджується актом огляду (а.с.7), що не відповідає вищевказаним вимогам.

Також, суд звертає увагу, що диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність водіїв та осіб, які керують транспортними засобами за відмову від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, поняття «медичного огляду», як вказано у протоколі, дана норма не містить, тому об`єктивна сторона правопорушення, викладена посадовою особою у протоколі, не відповідає диспозиції вказаної норми закону, хоча відповідно до ст.254 КУпАП, фіксація адміністративного правопорушення відбувається саме під час складення адміністративного протоколу, яким і визначаються межі судового розгляду по даній справі.

Крім того, диспозиція вищевказаної норми передбачає відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння водіїв та осіб, які керують транспортними засобами, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України

Таким чином, суб`єктом вказаного правопорушення є особи, які безпосередньо керують відповідними транспортними засобами.

Разом з тим, матеріали справи не містять допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 мотоциклом.

Так, свідок ОСОБА_2 , який був безпосереднім очевидцем події правопорушення, в судовому засіданні пояснив, що не бачив, як ОСОБА_1 керував мопедом, чув лише звук двигуна і не може сказати, чи він заводив мопед, чи їхав на ньому, а у поліцію зателефонував, оскільки ОСОБА_1 не мав при собі документів на мотоцикл.

ОСОБА_1 стверджує, що мопед знаходився у несправному стані, що також підтверджується актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 06.03.2021 р., складеного о 23.30 год. старшим інспектором СРПП відділення №4 Кам`янського РУП Семеновим Г.М. (а.с. 8), згідно з яким мотоцикл «Вайпер» д.з. НОМЕР_2 був «…не на ходу, на покритті маються подряпини та іржа», а також відеозаписом події правопорушення, який долучений до матеріалів справи, який відтворено в судовому засіданні та з якого слідує, що вказаний мотоцикл було доставлено працівником поліції до відділу поліції із застосуванням фізичної сили, шляхом штовхання по дорозі, а про несправність цього транспортного засобу ОСОБА_1 повідомив працівників поліції безпосередньо на місці його затримання.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як і в Конституції, так і в міжнародних актах (Загальна декларація прав людини, Конвенція про захист прав людини та основних свобод, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права), йдеться про застосування принципу презумпції невинуватості у справах про притягнення до відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення мають аналогічний склад, а їх відмежування один від одного проводиться за ступенем суспільної небезпеки, тому з урахуванням принципу верховенства права, презумпція невинуватості діє у всіх випадках звинувачення людини (суб`єкта приватного права) державою, в тому числі, і в разі притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення.

Крім того, приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України є частиною національного законодавства України.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява № 29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Таким чином, враховуючи, що достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 належним йому транспортним засобом суду не надано, огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проведено без дотримання встановленого порядку, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, викладена у протоколі, не відповідає диспозиції вказаної норми, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння в судовому засіданні поза розумним сумнівом не доведена, тому склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Судовий збір стягненню з правопорушника не підлягає.

Керуючись ст. ст.40-1, п.1 ст.247, ст.ст.284 , 287, 289, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія серії НОМЕР_3 повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: підпис А.А.Борцова