Справа № 644/4306/21
Провадження № 3/644/1122/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 вересня 2021 р. м.Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Харкова Шевченко С.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 01.05.2021 року о 22 годині 35 хвилин в м.Харкові, рухаючись по проспекту Московському, 279а, керував транспортним засобом Opel Vectra, державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: мав неприродну блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло, наявне тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належлим чином, шляхом направлення судових викликів за адресу місця проживання, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, причини неявки суду не повідомив, заяви чи клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав.

За змістом ч.1 ст.268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 ст.277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Крім цього, керуючись завданнями законодавства про адміністративні правопорушення (стаття1 КУпАП) та завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення (стаття 245 КУпАП), враховуючи принцип невідворотності адміністративної відповідальності внаслідок закінчення строків давності до її притягнення, а також необхідністю забезпечення прав та інтересів потерпілого і інтересів суспільства, є можливим розгляд справи про адміністративне правопорушення без наявності даних про вручення судової повістки безпосередньо особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобовязаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які повязані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення від 01.05.2021 року, який складено інспектором взводу №1 роти №4 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Павлюченко І.В. у відношенні ОСОБА_1 було зазначено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися в Орджонікідзевському районному суді м.Харкова, що свідчить про те, що правопорушник був обізнаний про місце розгляду його справи, а дізнатися про час її розгляду міг в декілька способів, або ж через канцелярію суду, або ж із сайту Судова влада України.

Відтак, з урахуванням викладеного та приймаючи до уваги систематичної неявку ОСОБА_1 у судові засідання, хоча останній обізнаний про перебування в провадженні суду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та належним чином повідомлений про дати розгляду справи, що може свідчити про зловживання процесуальними правами та затягування розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути вказану справу у відсутність ОСОБА_1 .

Суд, перевірив матеріали справи, оцінив надані докази, доходить висновку, що вина ОСОБА_1 в порушенні п.2.5. Правил дорожнього руху України, підтверджується матеріалами справи, які були досліджені та проаналізовані в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним 01.05.2021 року у відношенні ОСОБА_1 (а.с.1), який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів, який складений з дотриманням всіх процесуальних вимог; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.05.2021 року (а.с.3); відеозаписом з камери нагрудного відеореєстратору (а.с.4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5), в яких зазначено, що водій ОСОБА_1 в їхній присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, рапортом, складеним інспектором взводу №1 роти № 4 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції І.Павлюченко від 01.05.2021 року (а.с.7).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.2.5 ПДР Україниводій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що водій порушив вимоги п.2.5 правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно ст.1 та ст.8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування відомостей зазначених протоколі суду не надано, як і не надано жодних даних щодо незгоди ОСОБА_1 з обставинами, що викладені в протоколі.

В той же час, суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення складеного 01.05.2021 року у відношенні ОСОБА_1 в ньому наявні всі відомості, передбачені ч.1 ст.256 КУпАП.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Встановлені правила допустимості та відповідності доказів є гарантом їх достовірності, а також істинності.

Матеріали справи не містять відомостей про порушення особою, яка склала протокол законодавства при його оформленні.

Відтак, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Згідно положень статті 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з довідки, виданою інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції М.Барановим, ОСОБА_1 отримав посвідчення водія НОМЕР_2 від 03.08.2019 року (а.с.5).

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, те, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоровю, тяжкість ймовірних наслідків, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами.

Положеннями ст.40-1Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-38, 40-1, ч.1 ст.130, ст. 276, ст.ст.283-285 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що після набрання даною постановою законної сили у випадку несвоєчасної сплати грошового стягнення (штрафу) у 15-денний строк з дня вручення їй постанови, передбачено стягнення штрафу у подвійному розмірі у відповідності до ст.ст.7,27,299,304,305,307,308 КУпАП та ст.ст.11,18 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001;код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя Шевченко С. В.