3/134/625/2021 Справа №: 134/1403/21
П О С Т А Н О В А

29 вересня 2021 року Суддя Зарічанський В. Г.

Крижопільського районного суду Вінницької області

розглянувши матеріали, які надійшли від Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Крижопіль, Тульчинського району, Вінницької області та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, не одружену, на утриманні має одну неповнолітню дитину, працюючу продавцем в магазині-кафе «Фортуна», РНОКПП НОМЕР_1 .

Раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

До Крижопільського районного суду надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ААБ № 084517 14.08.2021 о 21 годині 45 хвилин в смт. Крижопіль по вул. О. Береста, буд. 18 водій ОСОБА_2 керувала транспортним засобом SKODA FABIA днз НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» № 6810, свідки не залучались, проводилось відео нагрудною відео камерою

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнала і пояснила, що автомобілем не керувала, просто сиділа в салоні, чекала щоб чоловік приїхав і забрав автомобіль. Під`їхали працівники поліції і звинуватили, що керувала автомобілем у стані алкогольного сп`яніння на заперечування не реагували і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, тому продула прилад «Драгер». Просить справу закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З метою об`єктивного розгляду справи в судовому засіданні був оглянутий диск з записом з камери поліцейського. На відеозаписі зафіксовано, як працівники поліції запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння, однак не було зафіксовано та не встановлено факт керування ОСОБА_2 автомобілем.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення ОСОБА_2 , суд вважає, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає в разі керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, є відео запис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушення, і такий факт сп`яніння повинен бути документально доведений, чого по справі не встановлено, оскільки з відеозапису доданого до матеріалів справи не вбачається факт керування ОСОБА_2 автомобілем. Жодних доказів, зі сторони поліції які б підтвердили факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння суду не надано.

Інші належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано. При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Як наслідок на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході судового розгляду в діях ОСОБА_2 не встановлено ознак, які б свідчили про умисну чи необережну форму вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює кваліфікацію його дій за даною статтею.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя