Номер провадження: 33/813/964/21
Головуючий у першій інстанції Кушніренко Ю.С.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Громік Р.Д., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2017 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2017 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік; стягнено судовий збір на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Не погодившись з даною постановою, 19 червня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а справу закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання про поновлення строку, в якому останній просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2017 року, з тих підстав, що він був повністю необізнаний з приводу наявності та розгляду вказаної справи у суді, про сам факт наявності постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності йому стало відомо тільки на початку червня 2021 року з Єдиного реєстра боржників, до якого ОСОБА_1 було внесено Приморським ВДВС; також просить врахувати його тяжкий стан здоров`я, який пов`язаний з інвалідністю ІІ групи, пов`язаної з виконанням службових обов`язків по захисту Вітчизни.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 289, ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, тільки 19 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Зі змісту клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження випливає, що причини пропуску строку на подання апеляційної скарги є необґрунтовані, виходячи з наступного.

З матеріалів справи дійсно вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні під час винесення оскаржуваної постанови судді першої інстанції; протокол про адміністративне правопорушення серії БР №190936 від 10.09.2017р. містить позначку у графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» - «від підпису відмовився» (а.с. 2). Судова повістка про розгляд справи на 01.12.2017р. повернулась до суду із поміткою працівника пошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 11-12).

Однак матеріали справи про адміністративне правопорушення містять клопотання про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, яке було сформовано в системі «Електронний суд» 29.05.2021р., а зареєстровано судом першої інстанції 31 травня 2021 року (а.с. 14-15).

Згідно з позначки працівника апарату суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП направлені електронною поштою 08 червня 2021 року (а.с. 14).

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що матеріали для ознайомлення надійшли 08 червня 2021 року.

Апеляційна скарга подана 19 червня 2021 року, тобто з пропуском десятиденного процесуального строку навіть з моменту ознайомлення в електронному вигляді з матеріалами справи.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд дійшов до висновку, що поважні прочини поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, тому немає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2017 року та апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст. 289, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Кодимського районного суду Одеської області від 29 вересня 2020 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2017 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію постанови та апеляційну скаргу, разом з усіма доданими до неї матеріалами негайно надіслати особі, яка її подала.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік