Справа №766/1632/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Валігурська Л.В.

за участю секретаря: Зими А.Б.

розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби «Херсон» Херсонського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Родинське Донецької області, громадянина України, проживає та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно відповіді «ДП «ІСС» РНОКПП не встановлено, працюючого адвокатом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 31.01.2021 о 15:33 годині, в міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення аеропорт «Херсон» порушив режим в пункті пропуску, а саме: під час здійснення прикордонного контролю намагався покинути зону прикордонного контролю без проходження прикордонних формальностей, що є порушенням ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль» та здійснив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця Державної прикордонної служби, чим порушив п. п. 3, 4, 6 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу» від 03.04.2003.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, а саме: злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних зі здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину не визнав, заперечив проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Дав показання про те, що 31.02.2021 він зі своїми клієнтами (громадянами Афганістану) прибув до аеропорту «Херсон». Коли його клієнтам повідомили про необхідність проходження контролю «другої лінії», то він пояснивши, що є адвокатом вказаних пасажирів через що має право і бажає бути присутнім під час їх контролю, а тому направився слідом за своїми клієнтами.

Зі свого боку надав документи на підтвердження своїх повноважень, просив забезпечити своїх клієнтів перекладачем і наполягав на проведенні відео фіксації проходження ними контролю. Інспектор ОСОБА_2 став його провокувати і вимагав залишити приміщення контролю «другої лінії», який фактично проведено не було.

Зазначив, що в його бік жодної вимоги озвучено не було, а тому твердження про наявність ознак «злісної непокори» немає. Крім того, представники прикордонної служби складання протоколу щодо нього фактично прагнуть приховати свої злочинні дії.

З його сторони в бік інспекторів жодної нецензурної лайки не було, про що свідчать і долучені до протоколу докази.

Так не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, вина останнього підтверджена наступними дослідженими та перевіреними під час судового засідання доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №160431 від 31.01.2021, в якому викладено обставини вчиненого ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, що мало свій прояв у порушенні режиму в пункті пропуску (під час здійснення прикордонного контролю намагався покинути зону прикордонного контролю без проходження прикордонних формальностей та відповідав нецензурними висловлюваннями в сторону прикордонного нагляду) та здійснив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця Державної прикордонної служби. Своїми діями порушив вимоги п. п. 3, 4, 6 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу» та ст. 6 Закону України «Про прикордонний контроль»;

- доповідною запискою старшого інспектора прикордонної служби 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділу прикордонної служби «Херсон» Беленчука А.Я., згідно якої останній повідомив про те, що ОСОБА_1 31.01.2021 о 15:35 годині під час проходження прикордонного контролю пасажирів авіарейсу ТК 471 сполученням «Стамбул-Херсон» порушив режим в пункті пропуску, а саме: під час здійснення контролю намагався покинути зону прикордонного контролю без проходження прикордонних формальностей. Був неодноразово попереджений про намір застосування заходів фізичного впливу та спеціальних засобів, на що не відреагував

Під час судового розгляду ОСОБА_3 додатково пояснив, що п`ятьох громадян Афганістану було направлено для проходження контролю «другої лінії», оскільки держава громадянами якої вони є згідно внутрішнього наказу Прикордонної служби України відносяться до країн підвищеного ризику. До контролю другої лінії громадяни України не можуть бути допущені. Під час контролю відбувається співбесіда і особи, яким задають питання послуг адвоката не потребують, оскільки характер питань носить загальний характер. Зазначив, що двоє громадян Афганістану володіли англійською мовою, а тому жодних перешкод для спілкування з ними не було.

ОСОБА_1 постійно сперечався з інспекторами та наполягав на тому, що пройде паспортний контроль лише після своїх клієнтів, проте їм було відмовлено у в`їзді в Україну, про що є рішення щодо трьох повнолітніх осіб. Протиправність дій ОСОБА_1 полягала як у відмові надати документ на посвідчення особи для проходження паспортного контролю, так і вчиненню дій з метою потрапляння до приміщення, де його присутність заборонена. Як адвокат він міг потрапити до приміщення «другої лінії», але лише після проходження паспортного контролю і отримання відповідного пропуску у начальника відділу прикордонної служби.

- письмовими поясненнями молодшого інспектора прикордонного контролю 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділу прикордонної служби «Херсон» ОСОБА_4 та інспектора прикордонного контролю 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділу прикордонної служби «Херсон» ОСОБА_5 , які пояснили, що 31.01.2021 о 15:00 годині на паспортний контроль прибула сім`я (громадяни Афганістану) у складі п`яти осіб, яких було запрошено на проведення контролю другої лінії. Один із громадян Афганістану маючи намір зайти до службового приміщення для проведення співбесіди не зміг це зробити, так як слідом за ним, незважаючи на неодноразові вимоги, намагався потрапити ще один із пасажирів літака, мотивуючи це тим, що він є їх адвокатом і він захищає інтереси цих громадян. ОСОБА_1 було роз`яснено, що він не може знаходитись в кімнаті співбесіди, оскільки кожна особа проходить процедуру контролю другої лінії самостійно і ніхто не порушує права і свободи громадян Афганістану, а всі його дії щодо перешкоджання проведення контролю будуть розцінюватись, як злісна непокора законному розпорядженню представника Державної прикордонної служби України, проте ОСОБА_1 ігнорував та продовжував свою незаконну поведінку. ОСОБА_1 було запропоновано пройти на паспортний контроль, на що він відмовився та продовжував спроби потрапити до службового приміщення, використовуючи нецензурну лексику.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 додатково пояснив, що при здійсненні оформлення пасажирів до нього підійшло п`ять громадян Афганістану, яких він перенаправив на проходження контролю другої лінії. Проте ОСОБА_1 повідомив, що є їх адвокатом і бажає бути присутнім зі своїми клієнтами на «другій лінії». ОСОБА_1 неодноразово попереджали, що він не має права бути присутнім на «другій лінії», але він постійно намагався туди потрапити, при цьому відмовлявся від проходження паспортного контролю. Коли йому повідомили, що громадян Афганістану не впустять до України, то ОСОБА_1 теж намагався повернутись з ними до літака, щоб летіти назад з клієнтами. Зі сторони ОСОБА_1 іноді звучала нецензурна лексика. Його неодноразово також попереджали про можливе затримання, якщо він не буде виконувати вимоги інспекторів. Пройти паспортний контроль вимагали ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Під час судового засідання інспектор ОСОБА_5 надала пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_4 ;

- витягом з наказу щодо несення служби прикордонних нарядів в міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення «Херсон» на 31.01.2021, з якого вбачається, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 31.01.2021 з 12:00 до 19:00 несли службу в пункті пропуску повітряного сполучення «Херсон»;

- витягом з бази даних 1.2, доступ до якої отримано за допомогою підсистеми «Ризик», щодо фактичних даних про перетин кордону/межі з ТОТ, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 перетнув кордон 31.01.2021 о 18:43 годині, місце перетину ППр «Херсон», напрямок руху в`їзд на територію України, серія № документа НОМЕР_1 ;

- відеозаписами з камер спостереження, на яких зафіксовано порушення, допущене ОСОБА_1 , обставини затримання останнього та процедура складання протоколу. Факт використання технічних засобів підтверджено копією журналу обліку та видачі технічних засобів телекомунікацій та ІТС в тимчасове користування. Копією інструкції з використання до технічного пристрою засвідчено той факт, що відео фіксація може здійснюватись згідно налаштувань тривалістю 5, 10, 15 або 30 хвилин.

Дослідивши наведені вище докази, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Згідно п. 11 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 №661-ІV, на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються контроль за дотриманням прикордонного режиму.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу» від 03.04.2003 №661-ІV органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право: перевіряти в осіб, які прямують через державний кордон України, документи на право в`їзду в Україну або виїзду з України, робити в них відповідні відмітки і у випадках, передбачених законодавством, тимчасово їх затримувати або вилучати (п. 3); шляхом опитування осіб з`ясовувати підстави перетинання державного кордону України, в`їзду на тимчасово окуповану територію або виїзду з неї, не пропускати через державний кордон України, на тимчасово окуповану територію або з неї осіб без дійсних документів на право перетинання кордону або для в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів або постановою державного виконавця не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України; робити в документах зазначених осіб відповідні відмітки (п. 4); самостійно, а в разі перебування транспортних засобів, товарів та інших предметів, що переміщуються через державний кордон України, під митним контролем разом з митними органами проводити відповідно до законодавства огляд, у разі потреби і супроводження зазначених транспортних засобів, товарів та предметів (п. 6).

Стаття 6 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009

№1710-VI встановлює загальні процедури прикордонного контролю. Так перетинання кордону особами здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом. Початком здійснення прикордонного контролю особи є момент подання особою паспортного, інших визначених законодавством документів для перевірки уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України. Пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні. Прикордонний контроль вважається закінченим після надання уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України дозволу на перетинання державного кордону особою або після доведення до відома відповідної особи рішення про відмову у перетинанні державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем. Прикордонний контроль та пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів проводяться з урахуванням оцінки ризиків, що здійснюється за методиками, визначеними спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону. Види практичних заходів та тактичних прийомів посадових та службових осіб Державної прикордонної служби України з протидії протиправній діяльності під час перетинання особами та порядок їх здійснення визначаються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону.

Стаття 9 ч. 1, ч. 3, 4 Закону України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009

№1710-VI регулює прикордонний контроль іноземців та осіб без громадянства під час в`їзду в Україну здійснюється за процедурами контролю першої лінії, а у передбачених цим Законом випадках також за процедурою контролю другої лінії. Процедура здійснення контролю другої лінії проводиться за результатами аналізу та оцінки ризиків під час виконання процедури контролю першої лінії, якщо в уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України виникли сумніви щодо виконання іноземцем або особою без громадянства умов в`їзду в Україну, та передбачає: 1) встановлення місць відправлення та призначення, мети та умов запланованого перебування з проведенням у разі необхідності перевірки відповідних підтверджуючих документів і співбесіди; 2) з`ясування наявності достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України.

Процедура здійснення контролю другої лінії може проводитися в окремому приміщенні пункту пропуску через державний кордон.

Відповідно до п. 2.9 наказу Адміністрації державної прикордонної служби України від 29.08.2011 №627 « Про затвердження Порядку дій посадових осіб органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України щодо установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон, здійснення контролю за його додержанням, а також організації і забезпечення взаємодії та координації контрольних органів і служб, що здійснюють різні види контролю або беруть участь у забезпеченні режиму в пунктах пропуску через державний кордон» під час перебування у пунктах пропуску особам, які перетинають державний кордон, забороняється: самостійно, без дозволу представників підрозділу охорони державного кордону, залишати транспортні засоби чи здійснювати у них посадку; без дозволу представників підрозділу охорони державного кордону залишати зону прикордонного контролю і територію пункту

пропуску; під час проходження визначених законодавством видів контролю в пункті пропуску вживати алкогольні напої та палити в не відведених для цього місцях; своїми діями та розміщенням транспортних засобів, багажу (вантажів) створювати перешкоди для виконання службових обовязків працівниками контрольних органів і служб, обслуговуючим персоналом транспортних засобів, проходження пасажирами визначених видів контролю; пошкоджувати чи виводити з ладу елементи огорожі, технічні пристрої та обладнання, інформаційні щити та інше майно пункту пропуску; порушувати рядність руху, встановлену дорожньою розміткою, змінювати напрям руху в`їзд/виїзд, перевищувати швидкість руху, здійснювати проїзд без зупинки лінії паспортного контролю, зупиняти транспортні засоби в не визначених місцях; перебувати в пункті пропуску без документів на право перетинання державного кордону; відкривати двері вагонів до закінчення прикордонного та митного контролю; починати рух транспортного засобу до закінчення прикордонного контролю і без дозволу посадової особи підрозділу охорони державного кордону.

Отже, враховуючи вищевикладені норми інспекторами прикордонної служби було оголошено ОСОБА_1 законну вимогу в проходженні контролю першої лінії та відмовлено у присутності на контролі другої лінії.

Суд не погоджується з позицією особи, що притягається до адміністративної відповідальності про те, що його дії не містили ознак злісної непокори, враховуючи таке.

Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Слово «непокора», як зазначає законодавець, означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги чи розпорядження.

Варто також розрізняти поняття непокори та опору, критерієм чого є: при опорі мають місце активні дії, спрямовані безпосередньо на поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця. Непокора ж це відмова від виконання законних вимог згаданих осіб.

Тому, враховуючи обстановку, що мала місце 31.01.2021 в пункті пропуску аеропорт «Херсон», про що свідчить не лише відеозапис, а й показання самого ОСОБА_1 та інспекторів прикордонної служби останній відмовився виконувати наполегливі неодноразові вимоги пройти контроль першої лінії, як того вимагають вищевикладені норми законодавства, а тому його дії вірно визначені особою, яка складала протокол як злісна непокора.

Не спростовують фактів, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення тривалість відеозаписів долучених до матеріалів справи, оскільки правилами КУпАП не визначені вимоги до такого виду доказу як відеозапис, мета та завдання останнього фактично зводяться до підтвердження фактів, викладених наприклад свідками, або засвідчених в інших доказах.

Відео «затримання» не спростовує показання свідків щодо неодноразового попередження, а навпаки є належним і достатнім свідченням відповідних вимог інспектором прикордонної служби.

У той же час, суд вважає за доцільне виключити з фабули інкримінованих протиправних дій ОСОБА_1 використання нецензурних висловлювань в сторону прикордонного наряду «Контроль за режимом», оскільки наведена обставина підтверджена лише показами опитаних судом інспекторів, проте долучені відеозаписи вказаного порушення зі сторони особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не містять.

Позиція ОСОБА_1 про відсутність вимог зі сторони саме ОСОБА_3 фактів встановлених в протоколі про адміністративне правопорушення не спростовує, оскільки диспозиція норми ч. 1 ст. 185-10 КУпАП визначає як порушення відмову у виконанні вимоги працівника прикордонної служби, проте відповідної вимоги про те, що це має бути одна й та ж сама особа, що і складає в подальшому протокол діючий КУпАП не містить.

Щодо заперечень ОСОБА_1 з приводу складання протоколу ОСОБА_5 , а не ОСОБА_3 на думку суду доцільно зазначити, що процедура складання протоколу містить в собі не лише його оформлення (написання), а й виконання ряду формальностей, визначених ст. 256 КУпАП, за умови дотримання якої протокол вважається складеним. А тому якщо і допустити, що протокол оформлявся ОСОБА_5 (що остання заперечила під час судового розгляду, а відеозапис не надає можливості беззаперечно переконатись, який саме документ останньою оформляється), судом не вбачається підстав для визнання протоколу про адміністративне правопорушення таким, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Таким чином, докази, яким надано під час судового розгляду оцінку, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому вказують на наявність в діях останнього адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у зв`язку з чим на вимогу п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 185-10, ст. ст. 250-252, 280, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

(Рахунок отримувача: UA0021002, Одержувач УК у м. Херсоні /м Херсон/ 21081100, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37959779, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотирьохсот п`ятдесяти чотирьох) гривень.

(Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача(код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити ОСОБА_1 що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: Л.В. Валігурська