ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/961/21

3/609/427/2021

15 вересня 2021 року Суддя Шумського районного судуТернопільської області Ковтунович О.В., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Шумськ) Кременецького РВП ГУНП України в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , гр. України, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із матеріалів справи, «20.06.2021 р. о 22 год. 30 хв. в с. В.Дедеркали, Кременецького району керував т/з марки Опель Віваро д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Визначення стану алкогольного сп`яніння проводилося на місці за допомогою тех.приладу Алкотестер Драгер №6820. Проба позитивна 0,79 проміле. Їхати в лікарню погодився. Однак відмовився від проходження тесту в лікарні, оскільки була зафіксовано проба на тех. приладі Алкофор, що підтверджується направленням для проведення алкогольного сп`яніння в лікарні, оскільки з результатом технічного приладу газоаналізатора Alcotester «Драгер» № 6820 при складанні протоколу був незгідний та виявив бажання проїхати в заклад охорони здоров`я, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП».

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив суду, що алкоголю не вживав пив лише воду.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно достатті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс протии Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «позарозумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Крім того, відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, стверджується:

- даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 162548 від 20.06.2021 р.;

- відеозаписом з місця події від 20.06.2021 р., якими підтверджується факт керування гр. ОСОБА_1 транспортним засобом марки Опель Віваро д.н.з. НОМЕР_1 та відповідно до якого вбачається, що співробітник патрульної поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки у останнього були виявленні ознаки алкогольного сп`яніння. Останній погодився пройти огляд за допомогою газоаналізатора Alcotest «Drager» №6820, результат позитивний, 0,79 проміле, однак із даним результатом гр. ОСОБА_1 згідний не був та виявив бажання проїхати в заклад охорони здоров`я, а саме КНП Шумської міської ради Шумську міську лікарню. Як слідує із даного відеозапису, під час медичного освідчення в КНП Шумської міської ради Шумській міській лікарні гр. ОСОБА_1 імітував продуття в запропонований прилад кілька разів чим затягував процес виявлення стану на алкогольне сп`яніння, хоча від працівників медичного закладу отримав чітку інструкцію щодо проходження медичного огляду;

- роздруківкою із газоаналізатора «Drager» Alcotest №6820 ARLK-0005, результат тесту 0,79 проміле. Як слідує із даної роздруківки в ній наявні розбіжності про дату та час місце проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також не вказано серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення якого стосується дана роздруківка, однак суд цей факт не бере до уваги та вважає її технічною опискою, оскільки на відео долученого до матеріалів справи чітку видно результат тесту;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

З огляду на викладене, вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП в повному обсязі доведена, сумнівів у обґрунтованості складеного протоколу чи долучених до протоколу додатків у суду немає.

Невизнання гр. ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні цього адміністративного правопорушення, є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на порушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, ступінь його вини, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин під час вчинення даного правопорушення, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції ст.130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, стягнути з гр. ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів на підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути із гр. ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду на протязі 10 діб з дня її винесення.

Суддя: О. В. Ковтунович