КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №756/9302/21 головуючий у суді І інстанції: Банасько І.М.
провадження №33/824/3736/2021 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання:

АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ №196715

від 15.05.2021 - ОСОБА_1 15.05.2021 о 03 год. 40 хв. по вул. Прирічній, 5 у м. Києві керував транспортним засобом «Форд», д.н. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в лікаря нарколога в КНП КМНКЛ «Соціотерапія» (м. Київ, вул. П. Запорожця, 20).

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 12 липня 2021 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн..

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що повний текст постанови отримав 22 липня 2021 року в канцелярії суду першої інстанції.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився без жодного свідка, що є порушенням ст. 266 КУпАП України. Вважає, що судом поверхнево розглянуто справу, що в сукупності призвело до невірних висновків по суті справи, що не відображають реальний перебіг подій, та стало підставою для протиправного притягнення його до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що матеріали адміністративної справи також не містять розписок ймовірних свідків ймовірного огляду на стан сп`яніння. Наголошує на тому, що у відповідності до матеріалів адміністративної справи, та як стверджує суд в судовому рішенні, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начебто двічі проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», один з результатів тестування - 0,97%, «другий» результат залишився поза увагою суду, у той же час, у відповідності до Висновку №902609, невідома особа перебувала у стані алкогольного сп`яніння - 0,69%, тобто в іншій стадії алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу суду на те, що в судовому засіданні судом не досліджувались та не переглядалися відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, а тому неможливо зробити припущення, що громадянин ОСОБА_1 знаходиться на вулиці із ознаками алкогольного сп`яніння, і до того ж, якщо припустити, що відеозапис є наявним, однак він не може містити кадрів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування ним транспортним засобом. Інших даних, в тому числі пояснень свідків, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував автомобілем, в справі не має.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, разом з тим апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 12 липня 2021 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови 22 липня 2021 року (а.с. 13).

Відтак, суд апеляційної інстанції приймає до уваги аргументи, які наведено у клопотанні про поновлення строку.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 12 липня 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини

ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАПвстановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього рухуводієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення ААБ №196715 від 15.05.2021 - ОСОБА_1 15.05.2021 о 03 год. 40 хв. по вул. Прирічній, 5 у м. Києві керував транспортним засобом «Форд», д.н. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в лікаря нарколога в КНП КМНКЛ «Соціотерапія» (м. Київ, вул. П. Запорожця, 20);

- у двох результатах тестування на алкоголь, відповідно до яких ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» 15.05.2021 о 03.21 годині, результат тестування - 0,97‰ (а.с. 2-3).

- у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху №902609 від 15.05.2021, складеного

о 05 год. 40 хв. 15.05.2021, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у стані алкогольного сп`яніння (0,69‰);

- у Акті огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- на відеозапису із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та указує на факт порушення водієм указаних правил ПДР.

Відповідно до постанови КАС ВС у справі №678/991/17 від 15.11.18 року відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля, є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, двома свідками та

ОСОБА_1 , крім того, йомубуло роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Виявлені працівниками поліції 15 травня 2021 року у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння в розумінні п.п. 1,2,3 п. 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 15 травня 2021 року за участю ОСОБА_1 ..

Відеозаписи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог

ст. 266 КУпАП.

Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксовані подія правопорушення. Ці відеозаписи суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП.

З приводу посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився без жодного свідка, що є порушенням ст. 266 КУпАП України, а також що матеріали адміністративної справи також не містять розписок ймовірних свідків ймовірного огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, щоу відповідності до матеріалів адміністративної справи, та як стверджує суд в судовому рішенні, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , начебто двічі проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», один з результатів тестування - 0,97%о, «другий» результат залишився поза увагою суду, у той же час, у відповідності до Висновку №902609, невідома особа перебувала у стані алкогольного сп`яніння - 0,69%о, тобто в іншій стадії алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 за даними обох обстежень перебував у стані алкогольного сп`яніння, його посилання не може бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.

Посилання скаржника на те, що в судовому засіданні судом не досліджувались та не переглядалися відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, а тому неможливо зробити припущення, що громадянин ОСОБА_1 знаходиться на вулиці із ознаками алкогольного сп`яніння, і до того ж, якщо припустити, що відеозапис є наявним, однак він не може містити кадрів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції під час керування ним транспортним засобом. Інших даних, в тому числі пояснень свідків, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував автомобілем, в справі не має, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки судом апеляційної інстанції досліджено відео з нагрудних камер поліцейського та встановлено, що ОСОБА_1 керував зазначеним автомобілем.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 гривень,

з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Оболонського районного суду міста Києва від 12 липня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 12 липня 2021 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 12 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 12 липня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «27» серпня 2021 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко