ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1425/21 Справа № 188/747/21 Суддя у 1-й інстанції - Бурда П. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2021 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду першої інстанції, 14 червня 2021 року о 8 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки DAEWOO LANOS з номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах спиртного з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). В присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що судове рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, зазначає, що він не керував вказаним транспортним засобом, а знаходився біля нього, після чого до нього підійшли працівники поліції та, встановити, що автомобіль належить йому, стали погрожувати щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення, після чого його безпідставно було затримано та доставлено до відділку поліції, де змушували визнати провину у керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння. При цьому, будь-яких свідків або очевидців подій не було.

Крім цього, вказує, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки йому не було запропоновано пройти огляд на місці, а одразу ж складено акт про відмову від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, до того ж за відсутності будь-яких свідків.

Також зазначає, що поліцейський СРПП відділення поліції №4 Фомін О.О. не мав повноважень для складення протоколу про адміністративне правопорушення, а тому такий протокол не може бути використаний у якості доказу.

Разом з цим, посилається на те, що суд безпідставно зазначив у постанові про те, що він визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки зазначена обставина не відповідає дійсності. Вважає, що у справі відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували його провину у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Позиції учасників апеляційного процесу.

Будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 до зали суду не з`явився, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи або про поважність причин неприбуття до суду не надходило, у зв`язку з чим апеляційний перегляд проведено у його відсутність, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , дослідивши докази наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що викладене в постанові суду першої інстанції твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №481901 від 14 червня 2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 14.06.2021 року, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження такого огляду, копією направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, рапортом співробітників поліції, з якого видно, що ними було зупинено автомобіль Деу Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 за порушення п. 2.3 (в) ПДР України та в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці або у закладі охорони здоров`я, від яких водій ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився; копією постанови у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідно до якої останній 14.06.2021 року керував автомобілем Деу Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_1 не пристебнувшись ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) ПДР України.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що він не керував автомобілем, а стояв біля нього повністю спростовуються дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами, зокрема постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАВ №004723 від 14.06.2021 року, яка набрала чинності, відповідно до якої ОСОБА_1 було зупинено за порушення п. 2.3 (в) ПДР України, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 510 гривень.

Щодо порушень працівником поліції порядку огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд зауважує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засоіб (а.с. 3), який складений у присутності двох свідків та який засвідчує ту обставину, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місці, а тому його посилання в цій часті не відповідають фактичним обставинам справи.

Посилання ОСОБА_1 про те, що поліцейський СРПП відділення поліції №4 Фомін О.О. не мав повноважень для складення протоколу про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ Про національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Повноваження щодо складення протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП, відповідно до ст. 255 КУпАП покладаються на уповноважених осіб органів національної поліції.

В той же час, як вбачається капрал поліції Фомін О.О. є поліцейським СРПП (сектор реагування патрульної поліції) ВП №4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. СРПП у свою чергу входить у структуру Департаменту патрульної поліції та які, відповідно до своїх посадових обов`язків, уповноважені складати протоколи про адміністративні правопорушення, у тому числі й у сфері забезпечення дорожнього руху.

Доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції безпідставно зазначив про те, що він визнав свою провину під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не можуть належним чином бути перевірені судом апеляційної інстанції, оскільки ОСОБА_1 не клопотав про проведення технічної фіксації судового розгляду. Крім того, апеляційний суд зауважує на тому, що відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.5, 6) ОСОБА_1 пояснював про те, що визнає свою провину, оскільки вжив 0,5 л горілки.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_4 без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун