Справа № 283/1608/21
Провадження №3/283/765/2021
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2021 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Хомич В.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом серії ДПР18 № 453341, 24 травня 2021 року о 10 год. 50 хв. ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Honda» без номерного знаку по вулиці Городищанська в місті Малині з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що мопедом не керував, працівників поліції зупинив сам, так як на нього вибігла собака і він упав із мопеда, в стані алкогольного сп`яніння не був, в поясненнях в протоколі писав те, що йому підказали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_3 , яка з`явилась в судове засідання 29.07.2021 показала, що 24.05.2021 року їхала з лікарні додому по вулиці Городищанській, на своєму скутері, побачила, що стоїть патруль, якісь люди, її зупинили і запропонували бути присутньою в якості свідка, засвідчити той факт, що людина, яку зупинили працівники поліції ОСОБА_4 , якому було запропоновано подихати в Драгер або їхати здати кров на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, категорично відмовився, на її запитання: «Чому ти відмовляєшся?», - сказав, що це без толку, бо вчора пив. Хоча на вигляд його поведінка була адекватна, він просто був засмучений, близько вона не стояла, запах алкоголю від нього не чула. Більше нікого із сторонніх людей на місці зупинки не бачила, бачила трьох поліцейських і особу, яку зупинили за підозрою керування в стані алкогольного сп`яніння. Транспортний засіб, яким керував ОСОБА_4 та те, що він керував ним також не бачила, взагалі про транспортний засіб поліція нічого не повідомляла. Зазначила, що підписувала тільки протокол, а акт про направлення на проходження огляду та пояснення від 24.05.2021 року, що містяться в матеріалах справи не підписувала, а підпис, що зазначений в документах поруч з її прізвищем належить не їй.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що його одного разу зупиняли працівники поліції, по вулиці Городищанській в місті Малині, але коли саме, згадати не може, запропонували засвідчити факт відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, самої особи, якій пропонували пройти огляд, він не бачив, так як і не бачив більше ніяких людей, окрім двох поліцейських. Він повідомив їм свої дані та поїхав, зазначив, що ні протокол, ні акт про направлення на проходження огляду та пояснення від 24.05.2021 року, що містяться в матеріалах справи не підписував, а підпис, що зазначений в документах поруч з його прізвищем належить не йому.

Суддя вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст. 266 КУпАП визначає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.6 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як встановлено судом з рапорту поліцейського СРПП ВП №1 Т. Богданчука від 11.06.2021, під час проведення огляду водія відеофіксація не застосовувалась у звязку з закінченням заряду у портативному пристрої (боді-камері).

Під час допиту свідків, які зазначені у протоколі про адмінправопорушення, та письмові пояснення яких додані до матеріалів справи, судом встановлено, що жоден із них не був очевидцем керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, тобто, що ОСОБА_1 був водієм в розумінні ПДР України.

Свідок ОСОБА_3 засвідчила, що дійсно чула відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, при цьому ніяких ознак алкогольного спяніння він не мав, мав адекватну поведінку; жодних письмових пояснень вона не підписувала, а підписи в документах справи, крім протоколу, їй не належать.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив, що підписи, які є в протоколі та письмових пояснення, належать не йому, ОСОБА_1 він не знає та не бачив, ні як він керував ТЗ, ні як відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння.

Таким чином, докази додані до протоколу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме письмові пояснення свідків, суд не приймає до уваги, оскільки вони спростовані показаннями цих же свідків, які були безпосередньо допитані судом у судовому засіданні.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (постанова ВС № 463/1352/16-а від 08.07.2020).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шабельник проти України» зазначає, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто належних та допустимих доказів у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а всі сумніви тлумачаться на його користь, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в Житомирському апеляційному суді через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. М. Хомич