Провадження № 3/337/287/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Сидорова Марина Володимирівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з ВП №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжі, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2

-за ч.1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2021 року до суду з ВП №5 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 028102, складений ДОП ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Оніщук А.С. відповідно до якого: 06.02.2021р. о 10.10 год. ОСОБА_1 , знаходився в приміщенні ВП №5 ЗРУП по вул. Лахтінській, буд.10 в м. Запоріжжі, без документу, що посвідчує його особу, чим порушив пп.2 п.2 постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020р. та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про місце, день та час судового засідання був неодноразово повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за зазначеною в протоколі адресою місця проживання.

При цьому ОСОБА_1 був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, надавав письмові пояснення, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку про обізнаність останнього про наявність відносно нього справи про адміністративне правопорушення, розгляд якої проводиться судом.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд вважає можливим на підставі ст.268 КУпАП розглядати справу у відсутність ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Так, частина 1 ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06.04.2000р. карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно зі ст.29 цього Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на усій території України з 19.12.2020 року до 28.02.2021 року встановлено карантин (в редакції станом на 06.02.2021р.).

Згідно з пп.2 п.2 вказаної постанови КМУ, забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Дослідивши надані матеріали, суд встановив, що в порушення ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 інспектором поліції неповно викладена суть адміністративного правопорушення.

Як вже зазначалось, пп.2 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року (у відповідній редакції) передбачає заборону перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, або без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення вказано про те, що ОСОБА_1 порушив пп.2 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, а саме перебував в приміщенні ВП №5 ЗРУП без документів, що посвідчують особу. Разом з тим, відповідно до пп.2 п.2 постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року, перебувати без документів, які посвідчують особу, забороняється лише на вулицях.

Отже, зі змісту протоколу вбачається, що в ньому відсутні відомості про конкретні обставини, які становлять об`єктивну сторону правопорушення.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Також суд вважає необхідним звернути увагу на той факт, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, належні та допустимі докази, передбачені ст.251 КУпАП, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 встановлених законом правил карантину, тобто факту вчинення ним адміністративного правопорушення та його винуватість в ньому, суду не надані.

Рапорт ДОП ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Оніщук А.С. на ім`я т.в.о. начальника ВП №5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області не передбачений ст.251 КУпАП як один із засобів доказування, тобто не є належним доказом та не приймається судом до уваги.

В даному випадку суд виходить з того, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Отже, виходячи з вимог ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 дій, які йому інкримінуються в протоколі про адміністративне правопорушення, належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

На підставі викладеного та на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст. 7, 9, ч.1 44-3, 245, 247, 251, 256, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя М.В. Сидорова