Справа № 740/3813/21
Провадження № 3/740/1408/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 вересня 2021 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

11 червня 2003 року о 16 год. 55 хв. у м. Ніжині по вул. Франка, 288, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Transporter, р. н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком про стан сп`яніння № 18 від 11.06 2021 року; огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Ніжин, вул. Покровська; ОСОБА_1 повторно протягом року порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Указаний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДРПР18 № 472891 від 29 червня 2021 року з додатками, зокрема, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, сд-диском з відеозаписом, постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 04 серпня, 06 та 24 вересня 2021 року, ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про розгляд справи судовими повістками та розміщенням оголошення про виклик ОСОБА_1 на офіційному сайті суду; клопотання про відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ст. 268 КУпАП участь ОСОБА_1 не є обов`язковою.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 в межах наявних у справі доказів.

Також суд ураховує практику Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зокрема, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Завданням КУпАП відповідно до вимог ст. 1 цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з цим статтею 23 КУпАП установлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП суддя вважає, що наявні у справі докази, які безпосередньо досліджені суддею, є належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 убачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті (зокрема, керування автомобілем у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння), за що він повинен нести адміністративну відповідальність.

При накладенні стягнення враховується: характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

На підставі викладеного суддя вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки останній йому не належить.

При цьому статтею 30 КУпАП визначено, що позбавлення права керування транспортними засобами застосовується лише до наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами. Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 28 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 квітня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено штраф та позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, ОСОБА_1 вже позбавлений права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 7, 9, 23, ч. 2 ст. 126, ст. 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у дохід держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень судового збору.

Штраф має бути сплачений не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії постанови. У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, а з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, який буде становити 68 000,00 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня прийняття постанови.

Суддя І. М. Шевченко