Номер провадження: 33/813/223/21
Номер справи місцевого суду: 496/5079/20
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л.О.
Доповідач Грідіна Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Грідіна Н.В.,за участю секретаря судового засідання Гасанової Л.Я.к., захисника Садаклієва І.І., в інтересах ОСОБА_1 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 29.12.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий в охоронному агентстві, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортних засобів строком на 1 рік.

В постанові суду встановлено, що ОСОБА_1 , 29.11.2020 року, о 22:00 годині, по вул. Зелена у с. Нерубайське Біляївського району Одеської області керував автомобілем марки «ВАЗ 21013», державний номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції Комунального некомерційного підприємства "Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я" Одеської обласної ради № 001524 від 29.11.2020 року, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Зміст вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційної скарги.

ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 29.12.2020 року, в якому зазначає, що копію постанови не отримував, про її наявність дізнався лише 13.01.2021 року.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати, визнати його невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження по справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, посилаючись на те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, судом неповно з`ясовані фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, формально вивчені обставини справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, як виду покарання за адміністративне правопорушення, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження його вини, що саме він перебував за кермом автомобіля, відсутній відеозапис про рух автомобіля.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник Садаклієв І.І., в інтересах ОСОБА_1 ,просить постанову суду першої інстанції скасувати та справу щодо порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху повернути для належного оформлення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення мають місце виправлення в даті вчинення інкримінованого правопорушення, здійснені працівниками поліції, в порушення вимог Інструкції, в зв`язку з чим протокол є недопустимим доказом.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши захисника, який підтримав доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження іта уточнив апеляційну скаргу, просив постанову суду першої інстанції скасувати, визнати ОСОБА_1 невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження по справі, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до приписів ст. 277-2 КУпАП, яка передбачає порядок повідомлення про розгляд справи, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Відповідно до ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Так, постанова суду відносно ОСОБА_1 була винесена 29.12.2020 року, без участі ОСОБА_1 .

Копія постанови суду ОСОБА_1 не була направлена.

З матеріалів справи вбачається, що копія постанови була отримана захисником Садаклієвим І.І., в інтересах ОСОБА_1 ,лише 15.01.2021 року, що підтверджується розпискою (а.п. 11).

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений ОСОБА_1 з поважних причин і підлягає поновленню, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до суду, з урахуванням положень п.1 ст.6 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», яка є невід`ємною частиною права особи на справедливий судовий розгляд.

Згідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно до положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, безпосередньо дослідив протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №098813 від 29.11.2020 року та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що знижує увагу та швидкість реакції КНП "ООМЦПЗ" ООР № 001524 від 29.11.2020 року, в яких встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, відповідно до пояснень ОСОБА_1 , викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №098813 від 29.11.2020 року, останній вживав алкогольні напої.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи в повному обсязі безпосередньо дослідив докази, наявні в матеріалах справи.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти судового розгляду є неспроможними, так як спростовуються матеріалами справи та змістом судового рішення, апелянтом не зазначено конкретно будь-які докази, які не були досліджені судом або їм не було надано оцінки в судовому рішенні.

Крім того, сторона захисту не заперечувала факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а також керування автомобілем до його зупинки працівниками поліції, а лише стверджувала про відсутність, на їх думку, доказів цьому.

Для повного та всебічного розгляду справи, а також для перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом були повторно досліджені докази, покладені в обґрунтування постанови суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали провадження не містять доказів про керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки досліджені докази беззаперечно доводять порушення останнім п. 2.9 «а» ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Посилання захисника на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення мають місце виправлення в даті правопорушення, допущені працівниками поліції при складанні протоколу, апеляційний суд не вважає обставиною, з урахуванням якої ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, має уникнути адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Крім того, при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції, на підставі всіх наявних матеріалів, встановлений день та час вчинення інкримінованого правопорушення, який в апеляційній скарзі не оспорювався, так як наголошувалося лише на наявності самого виправлення в протоколі дати правопорушення.

Таким чином, під час перевірки доводів апеляційної скарги апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що протокол про адміністративне правопорушення був складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, які б тягнули визнання його недопустимим доказом.

Апеляційний суд в повному обсязі дослідив докази по справи, перевірив правильність наданої їм оцінки в постанові суду першої інстанції, на підставі чого дійшов висновку, що зібрані у справі докази узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, підстав для задоволення апеляційної скарги та визнання останнього невинуватим у вчиненні правопорушення не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин інкримінованого правопорушення в точній відповідності з законом, в повному обсязі перевірив докази наявні в матеріалах справи.

Вимоги апеляційної скарги про повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення для належного оформлення апеляційний суд не приймає до уваги з огляду на те, що приписами ст. 294 КУпАП не передбачено прийняття апеляційним судом такого рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги.

При таких обставинах, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам законодавства, підстав для її скасування під час розгляду апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 29.12.2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 29.12.2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови буде оголошено 18.03.2021 року, о 14 годин 00 хвилин, в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Суддя Одеського апеляційного суду: Н.В. Грідіна