Справа №587/634/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Гончаренко Л. М.
Номер провадження 33/816/309/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання - Могиленець А.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Мазної Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 31 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 31 травня 2021 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 05 квітня 2021 року о 22 год. 52 хв. в Сумській області, Сумському районі а/д Суми-Путивль-Глухів км 13 водій ОСОБА_1 керував автомобілем VOLKSWAGEN д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, почервоніння очей, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 31 травня 2021 року, скасувати та винести нову постанову, якою провадження відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог наголошував на тому, що вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки суддя Гончаренко О.М. не бачить відмінності між законом та нормативно-правовим актом, посилаючись в постанові на акти Кабінету Міністрів України та спільний наказ МВС України та МОЗ України, ігноруючи при цьому вимоги КУпАП, а саме положення ст. 266 КУпАП.

Стверджував апелянт і про те, що матеріали справи відносно нього не містять направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а оскільки проведення огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, то ОСОБА_1 вважає, що оскільки відповідно до вимог ч.ч. 5,6 ст. 266 КУпАП огляд проведений з порушенням вимог цієї статті, то він вважається недійсним.

Також, вказував апелянт і про те, що йому не було запропоновано, в установленому законом порядку, пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а вже після відмови від такого огляду, поліцейський згідно вимог закону мав направити його в медичний заклад охорони здоров`я, тим більше, що ОСОБА_1 було зазначено в поясненні, що він відмовляється їхати лікарню, а не пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, як на те вказує ст. 266 КУпАП та Постанова КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

Звертав увагу апелянт і на те, що судом не були досліджені ряд письмових документів, які захисник долучила до справи, а відео було досліджено фрагментарно.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Мазну Г.П., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, за обставин, встановлених судом першої інстанції є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №173042 від 05.04.2021, (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння в Сумському обласному наркологічному диспансері, на що ОСОБА_1 категорично відмовився (а.с. 2,3), відеозаписом обставин правопорушення (а.с. 4,5).

Так з дослідженого під час підготовки до судового розгляду справи відеозапису з нагрудних камер поліцейського вбачається, що поліцейськими був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким працівниками поліції були виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. В подальшому, співробітники поліції запропонували йому пройти медичний огляд в найближчому закладі охорони здоров`я на що ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, які були залучені інспекторами поліції.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Що стосується доводів ОСОБА_1 стосовно того, що суддя Гончаренко О.М. не бачить відмінності між законом та нормативно-правовим актом, посилаючись в постанові на акти Кабінету Міністрів України та спільний наказ МВС України та МОЗ України, ігноруючи при цьому вимоги КУпАП, а саме положення ст. 266 КУпАП, то суд апеляційної інстанції до вказаних доводів ставиться критично, оскільки такі доводи є безпідставними, оскільки апеляційний суд, дослідивши відеодокази не вбачав в діях працівників поліції жодних порушень положень ст.266 КУпАП, як не бачить таких порушень і в постанові суду першої інстанції. Також суддя цілком обґрунтовано послалась в своєму рішенні на акти Кабінету Міністрів України та спільний наказ МВС України та МОЗ України.

Необґрунтованими, на переконання суду апеляційної інстанції є і доводи апеляційної скарги відносно того, що йому не було запропоновано, в установленому законом порядку, пройти огляд на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а вже після відмови від такого огляду, поліцейський згідно вимог закону мав направити його в медичний заклад охорони здоров`я, оскільки нормами чинного законодавства зокрема і спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не передбачено процедури проходження водієм огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Щодо тверджень апеляційної апелянта щодо того, що матеріали справи відносно нього не містять направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, то апеляційний суд зазначає, що відсутність такого направлення, враховуючи саме факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, також не впливає на доведеність його вини у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Щодо тверджень апеляційної скарги про те, що судом не були досліджені ряд письмових документів, які захисник долучила до справи, а відео було досліджено фрагментарно, то перевіривши такі доводи, апеляційний суд вважає їх безпідставними.

Так, зі змісту постанови вбачається, що суд першої інстанції надав оцінку усім наявним в справі про адміністративне правопорушення доказам. А ті документи, які були долучені захисником - це документи, що підтверджують повноваження захисника, клопотання про відкладення справи, адвокатський запит начальнику Управління охорони здоров`я СОДА та копії скарг на дії працівників поліції не є доказами події даного адміністративного правопорушення в розумінні ст.251 КУпАП.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови районного суду Сумської області від 31 травня 2021 року та закриття провадження відносно ОСОБА_1 , як того просив апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 31 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.