Справа №: 398/3301/21
провадження №: 3/398/1163/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

"31" серпня 2021 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нерода Людмила Миколаївна, розглянувши об`єданані матеріали відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.07.2021 року о 22 годині 08 хвилин по вул. Звенигородське Шосе 3, в м. Олександрія Кіровоградської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бетонний бардюр. В результаті зіткнення транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, 14.07.2020 року близько 22:08 годин ОСОБА_1 по вул. Звенигородське Шосе 3, в м. Олександрія Кіровоградської області, керуючи автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з рекламним щитом та бетонним бардюром, та залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10.А Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

В судове засідання від 26.08.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, ОСОБА_1 надано заявку, адресовану Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області, про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS- повідомлення. Відповідно до довідки про доставку SMS, 19.07.2021 о 10 год. 08 хв. ОСОБА_1 було доставлене повідомлення, у змісті якого було зазначено дату, час та місце розгляду справи. Таким чином, суд вважає ОСОБА_1 належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Станом на час розгляду справи ОСОБА_1 не надав суду доказів поважності його неприбуття в судове засідання.

ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у протоколі, не подав письмових заперечень проти протоколу, причини неявки в судове засідання суду не повідомив.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130, 124, 122-4 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, відповідно до ст. 268 КУпАП неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушеннь, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП з наступних підстав.

Як зазначено в абзаці другому п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності, що в даному випадку було виконано.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Зігдно вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати нимі.

Ст. 124 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Зігдно вимог п. 2.10.А Правил дорожнього руху Україниу разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Ст. 122-4 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Наявність в ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 055271 від 14.07.2021 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 055849 від 14.07.2021 року, схемою місця ДТП, поясненнями свідків ОСОБА_1 .

Дані докази узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, тому суддя визнає їх належними, допустимими, достатніми та кладе в основу даної постанови.

Щодо протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, суд зазначає наступне.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 4 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 №1395, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Крім того, згідно ч. 2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Таким чином, норми чинного законодавства передбачають, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків.

До матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності долучено акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився у відсутності свідків, що є порушенням норм чинного законодавства щодо огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. У протколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 055232 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, також відсутні свідки вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що кваліфікуючою ознакою ч. 3 ст.130 КУпАП є вчинення особою дій, передбачених ч. ч. 1 ст. 130 КУпАП, двічі протягом року.

Доказом притягнення до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1 ст. 130 КУпАП може бути постанова, винесена уповноваженою особою.

Разом із тим, до протоколу не долучено жодного доказу того, що ОСОБА_1 двічі протягом року до вчинення даного адміністративного правопорушення притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністратвине правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ;(рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням норм чинного законодавства щодо огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, крім того, до протоколу не надане підтвердження притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1 ст. 130 КУпАП (постанова), що є підставою для закриття провадження в справі за недоведеністю належними доказами складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП суду не надано.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, ступінь його вини, майновий стан та відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність накласти на ОСОБА_1 адміністративне остаточне стягнення в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року зі змінами - судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється, зокрема, у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум для працездатних осіб, що становить 454 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП, та у відповідності до положень ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп. (номер рахунку UA0011001; отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу *; 121; код платника; ПІБ адмінштраф).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн 00 коп. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22 03 01 06; код за ЄДРПОУ: 37 99 37 83; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22 03 01 06, рах. № НОМЕР_2 ).

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

СУДДЯ ЛЮДМИЛА МИКОЛАЇВНА НЕРОДА