Справа № 733/472/21 Головуючий у 1 інстанції Фетісова Н. В.
Провадження № 33/4823/469/21
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2021 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сакун І.А., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислюється з дня здачі або вилучення у ОСОБА_1 документа, що посвідчує його право керувати транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 гривень 00 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 квітня 2021 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м.Ічня по вул.Бунівка керував транспортним засобом Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що заперечує свою винуватість, що особою яка є винною ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності, про що свідчить копія постанови, що міститься в матеріалах справи. Вказує, що зі змісту постанови незрозуміло коли саме він керував транспортним засобом та якими належними та допустимими доказами це підтверджується. А тому з прийнятою постановою скаржник не згоден, вважає її постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що всі виправлені відомості в протоколі поліцейським після його підписання, без застереження і не внесені в копію протоколу, який був виданий особі, відносно якої він складався є лише припущенням поліцейського і зроблені в незаконний спосіб. На думку скаржника, такі дії поліцейського дають підстави вважати, що ніякого правопорушення на місці не було і доказів цьому немає, тобто відсутня подія і склад адміністративного правопорушення. Вказує, що виправлений у протоколі час вчинення правопорушення належним чином не застережений та не внесений до другого примірнику протоколу. В той же час, особу не було ознайомлено із зміненим протоколом про адміністративне правопорушення, а отже даний протокол є неналежним доказом у справі. А оскільки протокол є недопустимим, то вважає, що і відеозапис і пояснення осіб, які до нього долучені, як похідні докази, є теж недопустимими.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вимоги поданої ним апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити та пояснював, що в той день автомобілем не керував і в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Захисник Сакун І.А. також підтримала подану апеляційну скаргу та просила закрити провадження у справі, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення внесені виправлення після його складання, а тому він є недопустимим доказом. Крім того, автомобілем керувала Олійник, за що і була притягнута до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення апелянта, захисника Сакун І.А., дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина його підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №471613 від 14 квітня 2021 року, зокрема в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови), рапортом інспектора з РПП ВПД №1 Хайлук А., згідно якого, 14 квітня 2021 року під час чергування було помічено особу з ознаками алкогольного сп`яніння, яка сіла за кермо автомобіля і після зупинки даного авто, водій - ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та їхати в лікарню, а також відповідним відеозаписом (а.с.6).

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази, суд першої інстанції згідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що протокол про притягнення до адміністративної відповідальності є неналежним доказом через виправлення не заслуговують на увагу, адже не спростовують висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, з рапорту інспектора поліції вбачається, що виправлення щодо часу вчинення правопорушення були внесені в присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Так, даними наявного у справі відеозапису зафіксовано що після зупинки автомобіля зі сторони водія з нього вийшов ОСОБА_1 , також зафіксовано і факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку. Разом з цим, ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, навіть спочатку намагався пройти огляд на місці за допомогою приладу «Алкофор 505», однак його дії вочевидь були спрямовані на уникнення такого огляду, оскільки рекомендації працівників поліції щодо правильності його проходження він жодного разу не виконав, а на пропозицію поїхати до лікарні відмовився.

Також під час розгляду справи у місцевому суді ОСОБА_1 повідомляв, що 14 квітня 2021 року вживав спиртні напої, а саме випив 2 пляшки пива.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що особою яка є винною у вчиненні адміністративного правопорушення є ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, оскільки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 хоч і відбувалося під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , однак є самостійним адміністративним правопорушенням, обставини якого викладені у рапорті інспектора з РПП ВПД №1 Хайлук А., а отже жодним чином не впиває на підстави притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ПДР. Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що коли він перебував у автомобілі поліції, його співмешканка сіла за кермо автомобіля Мерседес і почала рух, наїхавши на перешкоду.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об`єктивно досліджені докази по справі і зроблений висновок, виходячи із сукупності всіх зібраних доказів та підтверджених в суді апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням відомостей про особу правопорушника.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ічнянського районного суду Чернігівської області від 31 серпня 2021 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд