ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1285/21 Справа № 209/1789/19 Суддя у 1-й інстанції - Багбая Є. Д. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Дніпро

Суддя - доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кущ Людмили Олександрівни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в частині поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

Цією ж постановою з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 384 гривень.

Не погоджуючись з винесеною постановою, захисник Кущ Л.О. в інтересах ОСОБА_1 09.07.2021 подала апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на оскарження постанови суду.

В клопотанні про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови, яке міститься в апеляційній скарзі, адвокат посилається на те, що про винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 було невідомо, він не отримував жодних повісток чи повідомлень, не отримував від державного виконавця жодних попереджень, у якого в провадженні перебував виконавчий лист про стягнення заборгованості. Указується в апеляційній скарзі й на те, що про існування вказаної постанови ОСОБА_1 стало відомо в кінці червня 2021 року, а саме коли за адресою його реєстрації прийшло повідомлення суду першої інстанції про розгляд клопотання органу пробації про вирішення питання, пов`язаного з виконанням постанови суду від 15 серпня 2019 року.

В силу вимог ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання ОСОБА_1 , його захисник, які про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялися належним чином, не з`явилися, про причини неявки не повідомили, а тому, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути клопотання без участі сторони захисту.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення пропущеного строку, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Наявними матеріалами підтверджено, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була розглянута 15 серпня 2019 року за його відсутністю.

Разом із цим, в матеріалах справи міститься постанова державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління від 04.04.2016 про відкриття провадження по виконанню рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1-4 частини доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини на користь ОСОБА_2 , починаючи з 04.01.2016.

Отже, ОСОБА_1 був обізнаний про існування рішення суду про стягнення з нього аліментів, існування заборгованності та виконавчого провадження з цього приводу.

З наведеного вище також випливає, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися про стан розгляду справи про адміністративне правопорушення, отримати копію постанови суду та оскаржити її у встановлений строк.

Доводи сторони захисту про те, що з 11 січня 2018 року ОСОБА_1 знаходився в Республіці Чехія апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки ця обставина не позбавляла його можливості як самостійно, так і за допомогою захисника звернутися з апеляційною скаргою до суду у строки, передбачені законом.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п. 53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Слід також відзначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.

Отже, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість у визначений ст. 294 КУпАП строк, подати апеляційну скаргу на постанову, проте наданим йому правом не скористався.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що захисник в інтересах ОСОБА_1 в клопотанні не навела об`єктивних обставин, які перешкоджали ОСОБА_1 реалізувати право на апеляційне оскарження постанови в передбачений законом строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи не належать до поважних причин пропуску процесуального строку, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для його поновлення не має.

Керуючись ст. ст. 7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання захисника Кущ Людмили Олександрівни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 серпня 2019 року, - відмовити.

Апеляційну скаргу захисника Кущ Людмили Олександрівни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко Н.В.