КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 364/121/21
Апеляційне провадження №33/824/3147/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі головуючого - судді Сержанюка А.С., із участю секретаря Ткаченко Ю.М., розглянувши матеріали адміністративної справи у місті Києві за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гран-Мисливство» на постанову Володарського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В :

Постановою Володарського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП ( а.с. 307-311 т. 1 ).

На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд, зокрема, зазначив, що враховуючи невідповідність складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення вимогам і формі, встановленій Інструкцією з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, неусунення встановлених судом недоліків після повернення протоколу на доопрацювання, що, відповідно, виключає подальше провадження в справі та процесуальну можливість встановлення події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 85 КУпАП.

Тому суд, за таких обставин, дійшов висновку, що провадження у цій справі слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою місцевого суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гран-Мисливство» ( далі - ТОВ «Гран-Мисливство»), подало апеляційну скаргу.

Зазначає, що постанова судді є незаконною та необґрунтованою, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 6 ст. 39, ст. 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», ч. 2 ст. 7, ст.ст. 255, 256, 269, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, апелянт просив поновити йому строк апеляційного оскарження судового рішення, долучити до матеріалів справи докази, які не досліджувалися в суді першої інстанції, зокрема, договори від 23 березня 2011 року про умови ведення мисливського господарства, від 18 лютого 2016 року та також просив визнати ТОВ «Гран-Мисливство» як потерпілого у справі № 364/1130/20, скасувати постанову Володарського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року і прийняти нове рішення, яким визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та притягнути його до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що ТОВ «Гран-Мисливство» є користувачем мисливських угідь на підставі договору про умови ведення мисливського господарства від 28 березня 2011 року, укладеного з Київським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, за умовами якого апелянт отримав у користування мисливські угіддя для ведення мисливського господарства, загальною площею 26,5 тис.га, в тому числі, розташовані на земельних ділянках ДП «Білоцерківський лісгосп».

ТОВ «Гран Мисливство» було завдано матеріальні збитки у розмірі 180 000 грн внаслідок здійснення ОСОБА_1 незаконного полювання в зазначених мисливських угіддях.

При розгляді справи судом першої інстанції апелянта не було сповіщено про час і місце розгляду цієї справи в суді першої інстанції, внаслідок чого апелянта було позбавлено можливості захищати свої права ( а.с. 1-5, 26 т. 2 ).

Від захисника ОСОБА_1 - адвоката Святини І.А. надійшла правова позиція щодо апеляційної скарги ТОВ «Гран-Мисливство» від 16 липня 2021 року № 22, в якій він вказував, зокрема, на те, що апеляційна скарга подана з порушенням вимог ст. 294 КУпАП, особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу, наведені в ній доводи є вигаданими і такими, що не підтверджуються матеріалами справи, не ґрунтуються на вимогах діючого КУпАП та іншого законодавства.

А відтак, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Володарського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року - без змін ( а.с. 77-89 т. 2 ).

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість винесеної постанови, заслухавши пояснення представників апелянта та ОСОБА_1 - Підчасюка В.Ю. та Святини І.А. , відповідно, дослідивши докази по справі, вважає за необхідне задовольнити апеляцію частково, керуючись наступним.

Відповідно до протоколу № ААБ 000352 № 21 від 20 листопада 2020 року, складеного уповноваженою на це особою - державним міжрайонним мисливствознавцем Штикою А.К., ОСОБА_1 29 жовтня 2019 року о 22 годині 45 хвилин проводив незаконне полювання з рушницею спільно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у мисливських угіддях Товариства з обмеженою відповідальністю «Гран-Мисливство» на полі Матвіївської сільської ради, в результаті чого, було незаконно добуто трьох оленів європейських та завдано матеріальної шкоди у розмірі 180 000 грн унаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання, що є порушенням ст. 23 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», чим здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 85 КУпАП ( а.с. 4, 164 т. 1 ).

Так, згідно положень ст. 23 Закону України «Про тваринний світ», документами на право полювання є: посвідчення мисливця; щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання з відміткою про сплату державного мита; дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільна картка тощо); відповідний дозвіл на право користування вогнепальною мисливською зброєю (у разі полювання з такою зброєю); паспорт на собак мисливських порід, інших ловчих звірів і птахів у разі їх використання під час полювання.

Зазначені документи мисливець зобов`язаний мати під час здійснення полювання, транспортування або перенесення продукції полювання і пред`являти їх на вимогу осіб, уповноважених здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та полювання.

Посвідчення мисливця та щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання видаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства, а на території Автономної Республіки Крим органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового та мисливського господарства відповідно до порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового та мисливського господарства.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється:

1) полювати без належного на те дозволу, а саме:без документів, визначених статтею 14 цього Закону; полювання на тварин, які не зазначені у дозволах на добування мисливських тварин або понад встановлену в цих дозволах норму;

2) полювання в заборонених для цього місцях, а саме: на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, де це заборонено відповідно до положень про них; на відтворювальних ділянках (крім відстрілу і відлову хижих та шкідливих тварин); у межах населених пунктів (сіл, селищ, міст), за винятком випадків, передбачених рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських рад; в угіддях, не зазначених у дозволі; на відстані ближче ніж 200 метрів від будівель населеного пункту та окремо розташованих будівель, де можливе перебування людей;

3) полювання у заборонений час, а саме:у не дозволені для полювання строки на відповідні види тварин; у темний період доби (пізніше години після заходу сонця і раніше години до його сходу);

4) полювання із застосуванням або використанням заборонених знарядь та забороненими способами, а саме: клеїв, петель, капканів, підрізів, закотів, гачків, самострілів, ловчих ям; отруйних та анестезуючих принад;живих сліпих чи знівечених тварин як принади; звуковідтворювальних приладів та пристроїв; електричного обладнання для добування тварин; штучних світлових джерел, приладів та пристроїв для підсвічування мішеней, у тому числі приладів нічного бачення; дзеркал та інших пристроїв, що осліплюють тварин; вибухових речовин; з під`їзду на автомототранспорті, а також на плавучих засобах з працюючим двигуном; літаків та вертольотів; немисливської (у тому числі військової) вогнепальної, пневматичної та іншої стрілецької зброї, а також нарізних вкладок, напівавтоматичної або автоматичної зброї з магазинами більш як на два патрони; руйнування жител тварин, бобрових загат, гнізд птахів; газу та диму; заливання нір звірів; а також: на тварин, які зазнають лиха (переправляються водою або по льоду, рятуються від пожежі, повені тощо);на пернату дичину з нарізною вогнепальною зброєю або з використанням набоїв, споряджених кулями і шротом діаметром більше 5 мм (N 0000); на хутрових звірів (крім вовка, єнотовидного собаки, лисиці та шакала) з нарізною вогнепальною зброєю калібром більш як 5,6 міліметра; на копитних тварин з використанням малокаліберної гвинтівки під патрон кільцевого запалювання або набоїв, споряджених картеччю чи шротом; полювання з мисливськими собаками, ловчими звірами і птахами без наявності на них паспорта; полювання з дерев та мисливських вишок без дозволу користувача угідь;

5) транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту у щорічній контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання, а також у дозволі на їх добування;

6) допускання собак у мисливські угіддя без нагляду;

7) полювання з порушенням установленого для певної території (регіону, мисливського господарства, обходу тощо) порядку здійснення полювання;

8) полювання на заборонених для добування тварин;

9) збирання яєць птахів, загиблих мисливських птахів, самовільне привласнення знайдених в угіддях загиблих мисливських тварин або їх частин, руйнування, нищення або псування штучних гніздищ, солонців, годівниць для звірів і птахів, посівів кормових рослин, мисливських вишок, вказівних знаків, відповідних вивісок та інших атрибутів мисливського господарства.

Дії, зазначені в пунктах 1-8 цієї статті, відповідно до законодавства кваліфікуються як незаконне полювання. Особи, винні у незаконному полюванні, несуть відповідальність згідно із законами.

Виявлені тварини (або їх частини) та знаряддя добування таких тварин, законність набуття яких не підтверджена відповідними документами, вважаються незаконно добутими.

За положеннями ч. 2 ст. 85 Кодекс України про адміністративні правопорушення, порушенням правил використання об`єктів тваринного світу є повторне порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин) чи таке, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин,

Порушення ОСОБА_1 вимог зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на переконання суду апеляційної інстанції, окрім зазначеного протоколу, повністю підтверджується дослідженими по справі доказами.

Так, згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, 30 жовтня 2019 року було внесено відомості до ЄРДР про кримінальне провадження № 0000182 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України, про те, що в ніч на 30 жовтня 2019 року, перебуваючи на території сільськогосподарського поля, яке в межах Матвіївської сільської ради Володарського району Київської області та відноситься до відання мисливського господарства ТОВ «Гран-Мисливство», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 здійснили незаконне полювання, тобто знищення трьох оленів європейських ( а.с. 17 т. 1 ).

Постановою старшого слідчого СВ Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області Демченко О. від 26 жовтня 2020 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000182 від 30 жовтня 2019 року, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину, та направлено копію цієї постанови та матеріалів кримінального провадження відповідним контролюючим органам для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Постанова старшого слідчого СВ Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області Демченко О. обґрунтована тим, що в рамках досудового розслідування кримінального провадження встановлено розмір завданої шкоди 180 000 гривень, що не є істотною в розумінні диспозиції статті 248 КК України, а тому в діях ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відсутні ознаки вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 248 КК України в силу малозначності діяння, тобто відсутності об`єктивної сторони кримінального правопорушення, в частині завдання істотної шкоди, але мають місце ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 КУпАП ( а.с. 5-16 т. 1 ).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, окрім цього, підтверджується рапортом інспектора-чергового від 30 жовтня 2019 року ( а.с. 18-19 т. 1 ), протоколами огляду місця події від 30 жовтня 2019 року та фототаблицями до них ( а.с. 21-32, 35-39, 40-49, 50-52, 53-55, 56-58, 59-61 т. 1 ), розпискою від 30 жовтня 2019 року про отримання на зберігання трьох туш тварин - оленя європейського ( а. с. 33 т. 1 ), висновком експерта № 8-2/1025 від 21 грудня 2019 року ( а.с. 88 - 90 т. 1 ), висновком експерта № 17-2/1057 від 19 листопада 2019 року ( а.с. 91 - 92 т. 1 ), висновком експертів № 27389/5922 від 31 березня 2020 року ( а.с. 93 - 96 т. 1 ).

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що факт порушення правил полювання ОСОБА_1 , наслідком якого стало добування трьох оленів європейських, передбачене ч. 2 ст. 85 КУпАП, повністю підтверджується названими доказами по справі, передбаченими положеннями ст. 251 Кодекс України про адміністративні правопорушення і яким надана судом апеляційної інстанції оцінка згідно ст. 252 цього Кодексу.

Таким чином, висновки судді місцевого суду про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, у зв`язку з невідповідністю протоколу про адміністративне правопорушення вимогам і формі, встановленій Інструкцією з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, є помилковими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою особою згідно положень ст. 255 КУпАП, відповідає вимогам ст. 256 цього Кодексу, суть адміністративного правопорушення, яка полягає в порушенні правил полювання, що мало наслідком добування тварин, чітко викладена у протоколі.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ТОВ «Гран-Мисливство» про те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 6 ст. 39, ст. 43 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», ч. 2 ст. 7, ст.ст. 255, 256, 269, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на переконання апеляційного суду, підтвердилися під час розгляду справи у суді другої інстанції, унаслідок чого постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що строк на апеляційне оскарження постанови суду, яка стосується прав та інтересів апелянта, ТОВ «Гран-Мисливство» пропустило з поважних причин, оскільки участі в розгляді справи в суді першої інстанції не приймало, про дату, час і місце розгляду справи судом першої інстанції не повідомлялось і копія постанови місцевого суду від 11 травня 2021 року йому направлена не була.

Копію цієї постанови апелянт отримав лише 07 червня 2021 року ( а.с. 27 т. 2 ).

За наведених обставин, апеляційний суд вважає за необхідне, з метою захисту прав та інтересів апелянта, дотримання положень ст. 6 Конвенції про за хист прав людини і основоположних свобод, визнати поважними причини пропуску ТОВ «Гран-Мисливство» строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та поновити його.

А тому, посилання захисника правопорушника - Святини А.В. на те, що ТОВ «Гран-Мисливство» не є потерпілим у цій справі, не має права оскаржувати постанову судді Володарського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року, спростовуються доданими до апеляційної скарги копіями договорів ( а.с. 6-10 т. 2 ), з яких вбачається, що ТОВ «Гран-Мисливство» у встановленому законом порядку користується мисливськими угіддями, на території яких було виявлено порушення правил полювання ОСОБА_1 , а тому товариство має право звертатись до суду з апеляційною скаргою на вказану постанову місцевого суду.

Інші його доводи висновків суду апеляційної інстанції не спростовують і не є правовою підставою для залишення без задоволення апеляційних вимог, які визнані ним обґрунтованими.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду ( судді ), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

За положеннями ч. 7 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, оскільки на час винесення постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 85 КУпАП, з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження - 26 жовтня 2020 року ( а.с. 5 т. 1 ) минуло більше трьох місяців, на підставі ст. 38 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд також вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Гран-Мисливство» строк апеляційного оскарження постанови Володарського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гран-Мисливство» задовольнити частково. Постанову Володарського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу, на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий А.С. Сержанюк