Дата документу Справа № 937/1552/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/1552/21 Головуючий в 1 інст. Сметаніна А.В.
Провадження №33/807/422/21 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Костишака С.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника адвоката Костишака С.В. на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Партизани Херсонської області, громадянина України, який працює фармацевтом аптеки «Вотан», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 13 лютого 2021 року о 22 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 на 440 км. а/д Н-08, керував автомобілем ВАЗ, д/н НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліде обличчя, почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Костишак С.В. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом першої інстанції було порушено правило територіальної підсудності, оскільки відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки просив працівника поліції зробити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Протокол не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на місці зупинки. Суд не розглянув клопотання про виклик та допит свідків, які були присутні при складанні протоколу, а також поліцейського, який склав протокол. Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини ОСОБА_1 . Огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки працівником поліції не здійснювався, що підтверджується актом огляду на стан сп`яніння, який долучено до матеріалів справи, у якому в графі «Назва, номер спеціального технічного засобу» зазначено «ОНД», однак такого спеціального технічного засобу, дозволеного до застосування МОЗ не існує. Тобто у працівника поліції взагалі був відсутній спеціальний технічний засіб. Навпроти підпису ОСОБА_1 зазначено «відмовився», однак останній не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки. Свідки були запрошені до стаціонарного поста поліції після складання всіх матеріалів про адміністративне правопорушення, у тому числі і пояснень свідків, які були написані на заздалегідь підготовлених бланках пояснень з однаковим текстом. У поясненні ОСОБА_1 взагалі відсутній підпис працівника поліції, дане пояснення ОСОБА_1 було написано під психологічним тиском працівника поліції на нього. Направлення на огляд водія ОСОБА_1 працівники поліції не надавали. Крім того, матеріали справи були повернуті до Солонянського ВП ДВП в Дніпропетровській області для приведення протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до норм КУпАП, що також є підтвердженням того, що працівник поліції не надав ОСОБА_1 вказане направлення. ОСОБА_1 не відстороняли від керування транспортним засобом, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Також просить викликати в судове засідання поліцейського СРПП Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. сержанта поліції Снісара О.В. та свідків, які були присутні при складанні працівником поліції протоколу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , думку адвоката Костишака С.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд розглянув справу з порушеннями правил територіальної підсудності, апеляційний суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Так, згідно ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників (редакція від 29.04.2018 року).

1 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, яким згідно підпункту 10 пункту 1 Розділу 1 вказаного Закону у частині 2 статті 276 КУпАП слова та цифри «частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130» виключено.

3 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-IXвід 17 червня 2020 року, яким урозділі I у пункті 1 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" підпункт 10 виключено, тобто, повернуто попередню редакцію ч. 2 ст. 276 КУпАП.

Отже, справи про адміністративне правопорушення можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

При цьому, відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст..276 КУпАП, у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч.2 ст.276 КУпАП), питання, про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ».

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 512319 від 13.02.2021 року правопорушення, інкриміноване ОСОБА_1 вчинено на 440 км а/д Н-08.

Натомість, ОСОБА_1 , як вбачається із даних протоколу, проживає у м.Мелітополі.

Отже, справа про адміністративне правопорушення правильно, з дотриманням правил підсудності, розглянута Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, тобто за місцем проживання ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.

Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 512319 від 13.02.2021 року (а.с. 1) та визнаних судом доведеними підтверджується:

направленням на огляд водія транспортного засобу до ОНД м. Дніпро з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 12); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 5), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с. 3,4).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Відповідаючи на доводи сторони захисту щодо порушення порядку огляду ОСОБА_1 , оскільки не запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У ч. 4 розділу І вказаної Інструкції № 1452/735 зазначено, що ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до акту огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд водія працівником поліції було виявлено певні ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , що і стало передумовою подальшої пропозиції водію пройти огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів відмовою, виклавши її у письмовому вигляді, яка долучена до матеріалів справи (а.с. 2).

Доводи наведені в апеляційній скарзі, що вищевказані пояснення були написані ОСОБА_1 під дією психологічного впливу з боку працівників поліції, не можуть братися судом до уваги, оскільки не підтвердженні жодним доказом.

Матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів, з приводу вчинення, зі сторони працівників поліції протиправних дій відносно нього під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Подальше проходження 04.03.2021, тобто через 18 днів ОСОБА_1 медичного огляду на стан сп`яніння та отримання висновку щодо негативного результату на стан сп`яніння відхиляються апеляційним судом у зв`язку з тим, що не було дотримано процедури, визначеної положеннями ст. 266 КУпАП.

Перевіряючи твердження апелянта щодо відсутності свідків під час відмови водія від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння спростовуюється підписами вказаних осіб у протоколі про вчинення адмінправопорушення, акті огляду на стан сп`яніння та їх письмовими поясненнями (а.с. 3,4).

Крім того, апеляційним судом вживалися заходи щодо виклику зазначених свідків, однак вони до суду апеляційної інстанції не з`явилися, причин не явки суду не повідомили.

При цьому, наявність свідків на місці події ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заперечував.

Отже, письмові пояснення свідків узгоджуються між собою і повністю відображають обставини події, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстав не довіряти поясненням цих свідків у апеляційному суду не має.

Всі інші доводи, наведені адвокатом Костишак С.В. в апеляційній скарзі були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Костишака С.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник