Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3535/20 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 16 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Відповідно до постанови, 17 грудня 2020 року о 16 год. 50 хв. по вул. Авіаційна, 56, в смт. Озерне, Житомирського району та області ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Форд Транзит», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вважає, що постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки суд розглянув справу у його відсутність чим порушив його право на захист та вимоги ст. 268 КУпАП.

Вказує, що він та захисник тричі подавали клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття в судове засідання, в якому просив призначити справу до розгляду після 21.03.2021 року, оскільки він знаходився за межами Житомирської області у зв`язку з хворобою матері.

ОСОБА_1 та захисник, в судове засідання на розгляд апеляційної скарги 22.04.2021 року о 10:00 год. не з`явилися, просили розгляд справи провести у їх відсутність, що підтверджується клопотанням. (а.с. 31, 38)

За таких обставин суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутність.

Перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано обставини відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, від якого останній відмовився.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки певні ознаки (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також керував автомобілем.

Однак, як засвідчують ці ж матеріали, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків та у закладі охорони здоров`я) відмовився.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування своїх висновків апеляційний суд не знаходить, докази на які послався суд відповідають ст. 251 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, не вбачає підстав для скасування постанови суду внаслідок порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки як вбачається з матеріалів справи суд сприяв в реалізації права на захист ОСОБА_1 , тричі (03.02.21, 05.03.21, 12.03.21 року) відкладав розгляд справи за клопотаннями ОСОБА_1 та захисника на іншу дату, надаючи можливість організувати свій захист та з`явитися в судове засідання і розглянув справу лише, коли закінчувався строк визначений ст. 38 КУпАП розцінюючи його поведінку як спробу уникнути відповідальності.

Крім того, при складанні протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повністю оголошено зміст протоколу та повідомлено місце розгляду справи Житомирський районний суд Житомирської області.

Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до відповідальності повинна сумлінно користуватися своїми правами, не зловживати ними з метою затягування розгляду справи для спливу строків визначених ст. 38 КУпАП та уникнення від відповідальності.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З цього слідує, що ОСОБА_1 знав, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення та здійснення його розгляду судом, однак упродовж майже трьох місяців для того щоб скористатися своїми правами, в тому числі надати пояснення суду, подати докази, заявити клопотання не здійснив, не побажав він скористатися своїми правами і в апеляційному суді, а тому розгляд справи судом у його відсутність не є підставою для скасування прийнятої постанови.

Суд апеляційної інстанції також не знаходить підстав для задоволення клопотання сторони захисту про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки розгляд справи судом першої інстанції було здійснено в межах трьох місяців з дня вчинення правопорушення, що повністю узгоджується з вимогами зазначеної норми Закону, а тому підстави для скасування постанови судді відсутні.

Суд виконав зазначені вимоги та розглянув справу за день до закінчення строку встановленого законом, а саме 16.03.2021 року.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 16 березня 2021 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук