ПОСТАНОВА

іменем України

31 березня 2021 рокуСправа №451/430/21
Провадження № 3/451/341/21

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Патинок О.П., розглянувши матеріали адміністративної справи № 451/430/21, які надійшли з Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (Радехівська міська ОТГ),

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2КУпАП,-

в с т а н о в и в :

На розгляд до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 106817 від 23.03.2021 р., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.2 ст.173-2 КУпАП наступає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, повторно протягом року.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №106817 від 23.03.2021 р. ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 09.03.2021 р. о 23 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , під час якого виражався в її сторону нецензурними словами, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. У графі про притягнення до адміністративної відповідальності вказано, що ОСОБА_1 притягався 11.09.2020 р. за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Проте така кваліфікація, суперечить наданим матеріалам справи, оскільки постановою Радехівського районного суду Львівської області від 11.09.2020 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , замінено адміністративне стягнення, призначене відповідно до постанови Радехівського районного суду Львівської області від 25.04.2019 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, у виді арешту строком на 5 (п`ять) діб на адміністративний штраф в розмірі 187 (сто вісімдесят сім) гривень.

Таким чином, ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП не притягався як того вимагає кваліфікація за ч.2 ст. 173-2 КУпАП; докази притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких фактичних даних, на підставі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а тому даний протокол, у сукупності з іншими матеріалами, не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі, тому суддя вважає, що в його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд Львівської області.

СуддяПатинок О. П.