Справа № 643/5324/21
Провадження № 3/643/1866/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 15.03.2021 серії ДПР18 № 115156, 15.03.2021 року о 15 год. 40 хв. у м. Харкові по пр-т Тракторобудівників, буд. 65, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та став учасником ДТП, а також щодо якого порушено обмеження, встановлені митним кодексом України: порушено строки його переміщення в митному режимі транзиту. Відповідно до ІПНП, даний транспортний засіб ввезено 11.12.2017 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на територію України та не поміщував у митний режим транзиту, чим порушив вимоги ст. 380, 381, 95 Митного кодексу України та ст. 16 Закону України «Про дорожній рух». Правопорушення вчинено повторно протягом року, про що свідчить постанова від 24.01.2021 року серії ДПР 18 № 566555. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП України.

Вказані дії кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 9 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Означений адміністративний протокол надійшов на адресу Московського районного суду м. Харкова 26.03.2021 року.

Положеннями статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст. 277-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Пункт 2 частини першої статті 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема питання про те, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Зі змісту вищевказаних приписів чинного законодавства вбачається, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Суд неодноразово призначав справу до судового розгляду, а саме, на 12.04.2021 року, 27.04.2021 року, 11.05.2021 року, 24.05.2021 року, 31.05.2021 року, 14.06.2021 року, 12.07.2021 року.

Проте, жодна із судових повісток про час та місце розгляду справи на адресу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, направлена не була у зв`язку з відсутністю у Московському районному суді м. Харкова марок необхідного номіналу.

У матеріалах справи наявний номер телефону ОСОБА_1 , однак, відповідно до довідок від 02.04.2021 року, 16.04.2021 року, 29.04.2021 року, 13.05.2021 року, 27.05.2021 року, 03.06.2021 року, 16.06.2021 року sms-повідомлення не доставлені через тимчасову недоступність абонента.

Інших засобів зв`язку, за допомогою яких суд мав би можливість повідомити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи, матеріали справи не містять.

Також суд враховує і те, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі «Надточій проти України» та «Гурепка проти України №2» наголошено, що принцип рівності сторін один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

За таких обставин, розглянути справу у строки, встановлені приписами ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд не мав можливості, оскільки протилежне порушило б передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є порушенням права на доступ до правосуддя та порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення, визначені статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до п. 7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з надісланих до суду матеріалів, правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 15.03.2021 року, тобто адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше 15.06.2021 року.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Отже, наявність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

У зв`язку з закриттям провадження у даній справі на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення питання щодо доведеності вини осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності не вирішується, з урахуванням положень рішення ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006 року, у якому зазначено, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Відповідної правової позиції дотримується Харківський апеляційний суд, зокрема у постанові від 02.09.2020 року у справі № 634/474/20, у постанові від 22.10.2020 року у справі № 646/2440/20, у постанові від 30.09.2020 року у справі № 635/1250/20, у постанові від 16.06.2021 у справі № 640/8491/19.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 38, 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Н.В. Новіченко