Справа № 344/2720/21
Провадження № 33/4808/658/21
Категорія ст.41 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2021 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , директора ТОВ «НТЦ «Промтехдіагностика»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 гривні,-

в с т а н о в и в :

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 червня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що вчинив порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплату її не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Вказане адміністративне правопорушення вчинене за наступних обставин.

Так, в порушення вимог статті 24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року №413, ТОВ «НТЦ Промтехдіагностика» у вересні 2020 року повідомлення про прийняття працівників на роботу надіслано до територіального органу ДФС не до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором, як передбачено постановою КМУ №413, а після фактичного допуску працівника до виконання посадових обов`язків; заробітна плата працівникам виплачується з порушенням частини першої статті 115 КЗпП України, частини першої статті 24 ЗУ «Про оплату праці», а саме виплачується, через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів та пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата; адміністрацією ТОВ «НТЦ «Промтехдіагностика» черговість надання відпусток на 2021 рік визначена графіком, який затверджений директором товариства, однак, працівники не ознайомлені під підпис з даним графіком, чим порушено вимоги частини четвертої статті 79 КЗпП України; табелі обліку використання робочого часу працівників не ведуться відповідно до вимог Наказу Державного комітету статистики України від 05.12.2008 року № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці (із змінами і доповненнями від 25.12.2009); 7,8,9 березня 2020 року, працівникам товариства у табелі обліку робочого часу за березень 2020 року не проставлено жодної відмітки, де перебували працівники в дані дні, чим порушено вимоги частини другої статті 30 ЗУ «Про оплату праці».

На вказану постанову суду ОСОБА_1 29 вересня 2021 року подав апеляційну скаргу в якій не оспорює правильність встановлених судом фактичних обставин, правову кваліфікацію його дій та призначене йому стягнення, однак просить скасувати постанову суду, оскільки розгляд справи відбувся без його участі та належного повідомлення про розгляд справи.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки дізнався про постанову суду тільки після заблокування його картки банком та отримав копію постанову суду тільки 27 вересня 2021 року.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує причини, якими обґрунтовується поважність пропуску строку на апеляційне оскарження та приймає до уваги процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення.

За змістом мотивувальної частини постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення судового розгляду до суду не подавав.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП було складено 12 лютого 2021 року.

Зі змісту протоколу поро адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу та висунутим обвинуваченням, визнавав вину у вчиненні правопорушення та власноручно надав в протоколі письмові пояснення про те, що порушення будуть усунуті.

Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що вказаний протокол надається на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що строк оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга на постанову суду була зареєстрована Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 29 вересня 2021 року, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана зі значним пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що отримав копію судового рішення тільки 27 вересня 2021 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що копія постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2021 року була надіслана ОСОБА_1 в день ухвалення судового рішення.

В своїй заяві про поновлення строку ОСОБА_1 не зазначає коли саме він дізнався про наявність судового рішення та які заходи приймав для того щоб дізнатися про судове рішення та оскаржити його у встановлені законом строки.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не зазначено поважних причин пропуску цього строку і належним чином не підтверджено ті обставини, які на думку апелянта, не дозволили йому своєчасно, в межах строку, встановленого законом звернутися зі скаргою на постанову судді, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорює правильність встановлених судом фактичних обставин, правову кваліфікацію його дій та призначене йому стягнення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ЄСПЛ неодноразово зазначав, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. («Пономарьов проти України»)

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи що на даний час рішення суду набуло законної сили, приймаючи до уваги характер процесуальної поведінки апелянта після складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, протягом розгляду справи у суді першої інстанції та після постановлення судом остаточного рішення, враховуючи причини, якими обґрунтовується поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду та виходячи з конкретних обставин встановлених судом, вважаю, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначити які заходи він приймав щоб довідатися про стан судового провадження та коли саме дізнався про постанову суду, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, конкретизувати та довести наявність об`єктивних причин, які не дозволили йому своєчасно оскаржити постанову суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2021року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками ОСОБА_1 .

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв