Справа № 944/5055/21
Провадження №3/944/3190/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2021 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Білецька М.О., розглянувши матеріали справи, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.1 ст.204-1 КпАП України,

в с т а н о в и в:

19.08.2021 о 23 год. 00 хв. в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Краківець», територія Яворівської територіальної громади Яворівського району Львівської області, під час проходження прикордонного контролю на в`їзд в Україну з Республіки Польща було виявлено особу, яка пред`явила на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Румунії для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий 12.02.2020 на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . В процесі перевірки документів у даного громадянина було виявлено відсутність негативного результату експрес-тесту на визначення антигена коронавірусу SARS-CO V-2 або будь-якого з визначених документів, у зв`ящзку з чим, особі було відмовлено у перетині державного кордону України на підставі ст.14 Закону України «Про прикордонний контроль», керуючись підпунктом 4 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №1236 (зі змінами) від 09.12.2020. Під час проведення співбесіди даний громадянин також надав паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 03.10.2017 органом 7302; який відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України. Даним фактом вищевказаний громадянин порушив вимоги ст. ст. 2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, тобто здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України без відповідних документів, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст.268 КУпАП клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав. До матеріалів справи долучено письмову заяву ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, в якій зазначено, що вину у вчиненні правопорушення він визнає повністю.

Враховуючи наведене, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №239271 від 19.08.2021, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, письмовими визнавальними поясненнями ОСОБА_1 , рапортами інспеторів прикордонної служби Дупляк В. та Валерської К. від 19 серпня 2021 року, копіями паспортів громадянина Румунії № НОМЕР_1 від 12.2.2020 на прізвище ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданого на прізвище ОСОБА_4 , а також іншими доказами які наявні в матеріалах справи.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України.

Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 враховую характер вчиненого правопорушення, особу винного, повне визнання вини, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч.7 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно з п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 454 грн. Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284 КпАП України, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Білецька М.О.