Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Павловій Н.А., захисника Ліпкевича І.В., розглянувши апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Як зазначається в постанові судді місцевого суду, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28.11.2020 серії ДПР18 № 526901, ОСОБА_1 28.11.2010 о 02:01 год., по вул. Набережна, 20, в м. Луцьку, керуючи автомобілем «TOYOTA LANDCRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України,

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник подав апеляційну, в якій посилаючись на незаконність та необгрунтованість вказаної постанови, просить її скасувати, а провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Крім того, вважає, що судом порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки, незважаючи на обґрунтовані клопотання захисника про відкладення розгляду справи, суд прийняв рішення у відсутності ОСОБА_1 . Також, постанова суду не містить опису обставин, установлених під час розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, суддя приходить до наступного висновку.

Сам по собі факт розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист, оскільки, розгляд справи за клопотанням, як ОСОБА_1 , так і його захисників Нарушевича В.В. та Ліпкевича І.В. , неодноразово, відкладався на 25.01.2021, 04.02.2021, 11.02.2021, 18.02.2021 року та 25.02.2021, а тому, з огляду на зміст апеляційної скарги, суддя приходить до висновку, що усі клопотання про відкладення розгляду справи подавались з метою затягування її розгляду.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, зокрема останній належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Згідно протоколу, ОСОБА_1 було роз`яснено при складенні протоколу права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, останній скористався своїм правом та відмовився від надання пояснень та отримання копії протоколу.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався, що призвело до прийняття сумнівного, з точки зору його законності, рішення.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Обставини ж адміністративного правопорушення, які суд установив під час розгляду справи, в постанові щодо ОСОБА_1 відсутні, що є істотним порушенням вимог КУпАП.

Таким чином, постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2021 року, винесена щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не може вважатися законною та підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови.

Під час апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_1 28.11.2010 о 02:01 год., по вул. Набережна, 20, в м. Луцьку, керуючи автомобілем «TOYOTA LANDCRUISER», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується фактичними даними, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення від 28.11.2020 серії ДПР18 № 526901, в якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с.1); висновком проходження огляду в медичному закладі на стан сп`яніння, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від медичного огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с.4), копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП (а.с.6).

Також, відеозаписом з бодікамер поліцейських підтверджується факт вчинення скаржником правопорушення, зокрема і підставність зупинки транспортного засобу, та відмова ОСОБА_1 від проходження освідування як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я.

Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою та відтворюють картину вчиненого правопорушення, суддя знаходить доводи захисника про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, безпідставними.

Згідно ст. 38 КУпАП (в редакції Закону № 114-IX від 19.09.2019), якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто трьох місяців з дня вчинення особою правопорушення.

Правопорушення мало місце 28 листопада 2020 року, строк накладення адміністративного стягнення закінчився 28 лютого 2021 року , тобто на день розгляду справи апеляційною інстанцією минув тримісячний строк для накладення адміністративного стягнення, а тому суддя закриває провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 294, 247 п.7, 38 КУпАП (в редакції Закону № 114-IX від 19.09.2019), суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Ліпкевича І.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Волинського апеляційного суду О.М.Клок