Справа № 344/8303/21
Провадження № 33/4808/651/21
Категорія ч.2 ст. 172-7 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., ознайомившись з апеляційною скаргою (далі АС) особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 поданою ним на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 11 червня 2021 року, якою він визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення: за ч. 1 ст. 172-7 цього Кодексу - штраф в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот ) гривень; за ч. 2 ст. 172-7 названого Кодексу - штраф в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень; на підставі ст. 36 КУпАП визначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень,-

в с т а н о в и в :

На вказану постанову ОСОБА_1 подав АС, в якій покликається на незаконність та необґрунтованість постанови судді першої інстанції, через те, що ним було неправильно встановлено обставини, які мають значення для вирішення справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, а також із за порушення суддею норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що оскаржувану постанову не отримував і сам по її отримання попередньо не звертався, позаяк не передбачав жодних наслідків із за прийняття такої постанови, окрім як сплати штрафу. Будучи обманутим працівниками правоохоронних органів, не користувався правовою допомогою, не отримував правову допомогу при розгляді справи у суді, тому відповідно не знав та не міг знати про наслідки своїх дій, коли він визнавав свою вину, не міг знати про те, що його дії не носять ознак правопорушення пов`язаного з корупцією. Проте, простим чином, виконавши прохання працівників поліції для виконання ними плану по протоколах, визнав свою вину, оскільки був глибоко переконаний у тому, що, окрім штрафу, більше жодних правових наслідків до нього не може бути застосовано. Однак, ситуація склалася по іншому, його відсторонили від посади, занесли до реєстру корупціонерів, безпосередні керівники апелянта притягують його до дисциплінарної відповідальності, і тепер ОСОБА_1 змушений усіма способами та засобами захищати своє право на працю, право на справедливий судовий розгляд, право на отримання належної правової допомоги, а також захищати своє ім`я, честь та гідність. Протиправно та незаконно притягнутий до відповідальності за правопорушення, якого не вчиняв. Окрім цього, зазначає що оскільки він фактично не брав змагальної участі у судовому засіданні, був позбавлений можливості довести свою невинуватість, а процес змагальності та доказування, де обов`язок доказування вини особи лежить на працівниках правоохоронних органів був проігнорований через обман, внаслідок чого було прийнято незаконне рішення, де він визнав свою винуватість.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, а постанову судді щодо нього скасувати, закривши провадження у справі за відсутності складу адміністративних правопорушень, а також повернути сплачений ним 17.06.2021 року штраф в розмірі 4250 грн. та судовий збір 454 грн.

Ознайомившись з АС, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, зважаючи на наступне.

Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Оскаржувана постанова судді винесена 11 червня 2021 року. Як видно із матеріалів справи, захисник ОСОБА_1 адвокат Голуб Г.С. подав до суду первинну апеляційну скаргу згідно штампу 13 серпня 2021 року, тобто із значним пропущенням 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Як вбачається із поданої ОСОБА_1 30.09.2021 року АС, апелянт, хоча і просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, однак знову не зазначає жодної нової поважної причини цього пропуску на її оскарження, протягом якого він не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу.

Слід зазначити, що такі наведені вище причини пропуску строку на апеляційне оскарження вже були предметом оцінки апеляційним судом, позаяк постановами судді Івано-Франківського апеляційного суду від 25.08 та 23.09.2021 року було відмовлено захиснику Голубу Г.С. в інтересах ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження, які набрали законної сили та були визнані судом неповажними.

Більше того, як вбачається із оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції та прийнятті рішення, надавав пояснення та йому було роз`яснено його права та обов`язки.

Крім цього, згідно розписки, наявної в матеріалах провадження (а.с.39) ОСОБА_1 копію постанови Івано-Франківського міського суду від 11.06.2021 року, тобто отримав того ж дня.

Дана АС подана із пропуском строку на апеляційне оскарження, а наведені ним доводи, викладені в ній, знову не свідчать про наявність поважних причин, які не дозволили йому своєчасно оскаржити судове рішення.

Так, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Правила регулювання строків для подання скарги повинні забезпечувати належне здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк і на даний час рішення суду набуло законної сили, враховуючи відсутність причин, якими б обґрунтовувались поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови судді, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на її оскарження, а тому апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову судді з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову судді та надати нові докази поважності, через які був пропущений строк.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

З урахуванням викладеного, АС підлягає поверненню ОСОБА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 червня 2021 року щодо нього.

Повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу з додатками.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк