ПОСТАНОВА
23.07.2021 року смт. Мангуш
Суддя Першотравневого районного суду Донецької області Демочко Д.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Маріупольського районного управління поліції ВП №4 ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає в АДРЕСА_1 , ІПН:___________,
у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.126 ч.2 ст.130 ч.1 КУпАП, -
Постановою від 23.07.2021 року справи № 241/805/21 (провадження №3/241/302/2021) про притягнення неповнолітнього ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, № 241/806/21 (провадження № 3/241/303/2021) щодо нього за ч. 2 ст. 126 КУпАП об`єднано в одне провадження про притягнення неповнолітнього ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єднаній справі присвоєно єдиний унікальний номер № 241/805/21 (провадження №3/241/302/2021).
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать матеріали адміністративної справи. Про причини неявки суд не повідомляв.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступних висновків.
Вина у вчиненні правопорушень доведена письмовими доказами у справі, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 152483 від 08.05.2021 року, який підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 152484 від 08.05.2021 року, який підписано особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Крім того, вина неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч.2 ст. 126 КУпАП , доводиться даними відеофіксації, долученими до матеріалів справи та оглянутими в ході розгляду справи в суді.
Зазначені вище докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. 251, 252 КУпАП прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Пунктом 2.9 "а" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.1 "а" ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його законного представника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях неповнолітнього ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Окрім того, вважаю доведеною вину неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 126 КУпАП правильною, оскільки він керував транспортним засобом, будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При накладенні адміністративного стягнення враховую характер вчинених правопорушень, особу порушника, зокрема той факт, що ОСОБА_1 є неповнолітньою особою, ступінь його вини, майновий стан.
Обставинами, які пом`якшують відповідальність, визнаю щире розкаяння винного та вчинення правопорушення неповнолітнім, обставин, які б обтяжували відповідальність за адміністративні правопорушення, не встановлено.
Згідно зі ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтями 121-127, 130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу, з огляду на характер правопорушень, не вбачається, тому він підлягає відповідальності на загальних підставах.
Крім того, згідно з п. 28 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
Оскільки неповнолітній ОСОБА_1 не отримував у встановленому порядку посвідчення на право керування транспортними засобами, додаткове адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами до нього не може бути застосовано.
Враховуючи викладене, беручи до уваги обставини справи, вважаю, що за вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, слід, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами, яке є необхідне та достатнє для попередження нових правопорушень.
Крім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 , на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 13, 16, 40-1, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд, -
Неповнолітнього ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та, на підставі ст. 36 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, без позбавленням права керування транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору на користь держави.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області.

Суддя Д.О. Демочко