ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №293/1644/21

Провадження № 3/293/1964/2021

19 серпня 2021 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й., за участю особи, відносно якої складено адміністративний протокол, - ОСОБА_1 , його захисника Негоди В.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого охоронником в управлінні поліції охорони, одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

11.08.2021 до Черняхівського районного суду Житомирської області з Відділу поліцейської діяльності №1 Житомирського районного управління поліції ГУ НП в Житомирській області надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08.08.2021 серії ААБ №000702 08.08.2021 о 13 год 05 хв. в с Сали по вул. Центральна гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Opel astra, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження освідування через алкотестер «Драгер» та від освідування в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився із фіксуванням на нагрудний відео реєстратор, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих йому дій не визнав. Пояснив суду, що 08.08.2021 близько 13 год керував транспортним засобом Opel astra д.н.з. НОМЕР_1 та, рухаючись по вул. Центральній в с.Сали, побачив попереду три автомобілі, що змусило його зупинитися позаду них. В цей час до нього підійшов працівник поліції, на вимогу якого він пред`явив посвідчення водія. Після деякої розмови працівник поліції на місці зупинки виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що він не мав при собі посвідчення водія, здійснив зупинку на мосту та за відсутність вогнегасника. ОСОБА_1 , не погодився з накладеним штрафом, оскільки посвідчення водія він мав при собі. Однак, працівники поліції сказали йому, якщо відразу сплатить штраф, то йому віддадуть відразу посвідчення водія. Він змушений був погодитись на це, оскільки поспішав. Після цього, працівник поліції почав казати, що в нього запах алкоголю з порожнини рота, на що ОСОБА_1 пояснив, що не вживав будь - яких спиртних напоїв в цей день, та наголосив, що специфічний запах з порожнини рота можливий після жувальної гумки «орбіт-апельсин», про що й зазначив у складеному відносно нього протоколі. Однак, працівник поліції йому запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на що він відмовився, оскільки дуже поспішав по сімейним справам. Натомість працівники поліції не роз`яснили йому його прав та наслідки відмови від проходження огляду та не вчинили жодних дій направлених на забезпечення проходження ним огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального приладу «Драгер». Водійське посвідчення в нього не вилучалось, від керування транспортним засобом він відсторонений не був. Вважає, що всі зазначені ним обставини вказують на протиправність дій поліцейських і відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. За наведенийх підстав просив закрити провадження в адміністративній справі.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Негода В.В. суду пояснив, що обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсним обставинам подій за участю його підзахисного ОСОБА_1 і спростовуються даними відеозапису. Також на відсутність у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення вказує й те, що у нього працівниками поліції водійське посвідчення не вилучалось, і він не був відсторонений від керування транспортними засобами. В цілому працівниками поліції порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти ним огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціального приладу «Драгер», не роз`яснено прав, визначених чинним законодавством. Просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, відеозапис з бідікамери поліцейського, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 08.08.2021 серії ААБ №000702, складеного інспектором СРПП ВПД№1: 08.08.2021 о 13 год 05 хв. в с Сали по вул. Центральна гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Opel astra д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження освідування через алкотестер «Драгер» та від освідування в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився із фіксуванням на нагрудний відео реєстратор, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України вказує на те, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими у автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається, зокрема, на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП (у редакції чинній від 17.03.2021) особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Статтею 40 цього закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, який долучений до матеріалів справи, встановлено, що працівником поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти тест на стан сп`яніння на пристрої "Драгер". При цьому, інспектором поліції не роз`яснено яким чином даний огляд буде проводитися, які наслідки відмови від такого огляду, та не зафіксовано роз`яснення прав особі, відносно якої складено адміністративний протокол.

Згідно п.2 розділу ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 №1026, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним, тому його, на думку суду, не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

При цьому суд наголошує, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Разом з тим статтею 62 Конституції України визначено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 під час складання протоколу працівниками поліції свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав.

Також вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а додані до протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП докази не можна вважати достатніми та допустимими для того, щоб визнати його винуватим у вчиненні правопорушення за обставин, зазначених в даному протоколі.

За таких обставин, враховуючи, що в ході судового розгляду не здобуто переконливих доказів у вчиненні гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за ознаками порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, в частині відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що відповідно до п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 23, 33-35, ч.1 ст. 130, п. 1 ч.1 ст.247 ст.252, ст..266, ст.ст.276-280, 283-285 КУпАП, п. 2.5 ПДР, суд

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАПза відсутністю в діях особи, яка притягається до відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя Л.Й. Проценко