КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 753/3718/21 Головуючий у суді першої інстанції - Цимбал І.К.
Номер провадження № 33/824/3152/2021 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Яворський М.А., за участю секретаря судового засідання Владімірової О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Огляд проводився на місці зупинки за допомогою Alkotest Drager 6820 (прилад № ARHK-0540) у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Результат огляду становить 2,38%, що підтверджується тестом 3317. Та керуючи транспортним засобом не дотримався інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «SUBARU» державний номерний знак НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.13.1, та п.2.9 А Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року об`єднано матеріали за протоколом №ДПР18 №012318 від 04 лютого 2021 року про адміністративне правопорушення по справі №753/3718/21 та протоколом ДПР18 №043349 від 04 лютого 2021 року по справі №753/3720/21 в одне провадження та присвоєно справі єдиний №753/3718/21.

Так, вказаною постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку мотивував тим, що у своїй заяві до суду першої інстанції він обмовив себе посилаючись на своє щире каяття та вказав, що після того як його привіз водій таксі з послуги «тверезий драйвер», він вирішив самостійно переставити свій автомобіль знаходячись у не тверезому стані та скоїв зіткнення з іншим транспортним засобом. Однак, вказував, що якби суд детально вивчив відеозапис з нагрудної камери поліцейського, то вказане в заяві ОСОБА_1 не знайшло б свого підтвердження.

Разом з тим, в апеляційній скарзі вказано, що достеменно не встановлено час вчинення адміністративного правопорушення, адже ОСОБА_1 майже годину спілкувався із поліцейськими, їм потрібен був час після їх виклику, щоб прибути до місця події, та й на сам виклик також пішов певний час.

Також апелянт вказує, що працівниками поліції йому не було запропоновано скористатись правом на правову допомогу у зв`язку з тим, що він знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння.

Так, ОСОБА_1 посилається на те, що він не був присутнім під час розгляду справи в суді першої інстанції, копія оскаржуваної постанови йому не направлялась, а його представник ознайомився із матеріалами справи 03 червня 2021 року, тож апелянт вважає, що пропустив строк на оскарження постанови суду із поважних причин та просить його поновити.

Враховуючи викладене в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

На розгляд вказаної справи до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Направив до суду заяву про відкладення розгляду справи з підстав перебування його захисника - адвоката Коника Г.В. на лікуванні, однак належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин до заяви не додав, тому розгляд вказаної справі проведений за відсутності апелянта та його представника.

Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, доводи ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що 03 березня 2021 року було винесено оскаржувану постанову (а.с.20-22).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 15 березня 2021 року, останній просив видати йому копію постанови Дарницького районного суду міста Києва (а.с.23).

Відповідно до супровідного листа, наявного в матеріалах справи, копію повного тексту оскаржуваної постанови було направлено ОСОБА_1 24 березня 2021 року (а.с.24).

В подальшому, 03 червня 2021 року захисник ОСОБА_1 - Коник Г.В. ознайомився із матеріалами справи (а.с.28-32).

Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вручення копії оскаржуваної постанови апелянта. Крім того, ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні 03 березня 2021 року.

Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП та статтею 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Постанова судді суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст.124 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом із цим, згідно з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 вказав, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні, що і є дійсним, в цій справі, так як показання свідків у повній мірі кореспондуються і іншими доказами в їх сукупності.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №012318 від 04 лютого 2021 року вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Огляд проводився на місці зупинки за допомогою Alkotest Drager 6820 (прилад № ARHK-0540) у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Результат огляду становить 2,38%. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Відповідно до результатів проведеного тесту за допомогою спеціального технічного засобу Alkotest Drager 6820 відносно водія ОСОБА_1 , останній показав результат тесту - 2,38 % (а.с.3-3а).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Вказано, що огляд проведено за допомогою спеціального технічного засобу Alkotest Drager ARHK-0540, результат огляду - проба позитивна - 2,38% (а.с.4).

В матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме що 04 лютого 2021 року по вул. Ахматової, 30, водій ОСОБА_1 погодився пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «ДРАГЕР» й результат тесту показав 2,38% (а.с.5).

В матеріалах справи містяться також письмові ОСОБА_3 від 04 лютого 2021 року, відповідно до яких зазначено, що він бачив як в нетверезому стані водій почав свій рух і пошкодив чужу машину, потім хотів втекти з місця злочину, а також пропонував хабар за цей вчинок (а.с.6).

В матеріалах справи містяться також письмові ОСОБА_2 від 04 лютого 2021 року, відповідно до яких вказано, що він сидів із друзями й бачив як водій «Ауді» в алкогольному стані вдарив автомобіль «Субару» декілька разів по задній частині машини. Вони зупинили його, щоб водій не продовжив рух та не трапилось ще чогось (а.с.7).

Також в матеріалах справи містяться відеозаписи із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП 04 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 (а.с.8).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала та двома свідками. ОСОБА_1 вказаний протокол про адміністративне правопорушення не підписував, на відеоматеріалах зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від підписання протоколу, а також від отримання його копії.

Крім того, в матеріалах справи міститься також заява ОСОБА_1 , відповідно до якої останній визнає свою провину у порушенні Правил дорожнього руху України та щиро кається у скоєному й зобов`язується більше такого не робити (а.с.19).

Враховуючи вищевикладені обставини справи, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції правомірно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також в матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №043349 від 04 лютого 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «SUBARU» державний номерний знак НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.11).

Відповідно до положень статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вказані обставини щодо ДТП підтверджуються також наданими письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.6-7), схемою місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, у зв`язку з чим з неї вбачається , що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно порушив зазначені положення ПДР (а.с.13).

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись положеннями статті 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 03 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський