Справа№464/322/21
пр.№ 3/464/389/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий, -

за ст.44-3 КУпАП,

з участю ОСОБА_1

захисника Сологуб А.М.

встановив:

На розгляд Сихівського районного суду м. Львова скеровано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 110608 від 30.12.2020 щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП. Згідно такого остання 23.12.2020 року близько 14.00 год. яка являється ФОП не припинила роботу хостел-готелю «Картинна галерея» по вул. Стрийська, 105 у м.Львів, чим порушила постанову КМУ № 1236 від 09.12.2020 п. 2 п.п. 15 про заборону діяльності закладів, що надають послуги з розміщення людей.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала, вказала, що являється фізичною особою підприємцем, здійснює діяльність пов`язану з наданням готельних послуг у хостел готелі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який складається із номерів готелю та номерів хостелу. На момент проведення перевірки працівниками поліції у хостел-готелі проживали люди, оскільки нею 10.07.2020 підписано договір про надання готельних послуг із ТОВ «Інфрабуд» строком дії 1 рік.

Захисник Сологуб А.М. подала письмове клопотання про закриття провадження у справі, оскільки працівниками поліції порушено вимоги щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, та в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ВАБ № 110608 від 30.12.2020, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , яке передбачене ст. 44-3 КУпАП (а.с.1);

- інформація про реєстрацію події в журналі єдиного обліку, з якої вбачається, що ДОП Сихівського ВП виявив працюючий хостел-готель «Картинна Галерея» (а.с.2)

- рапорт ДОП ОСОБА_2 , згідно котрого, ним у ході відпрацювання було виявлено хостел-готель «Картинна галерея» в якому проживають працівники ТзОВ «Інфрабуд» (а.с.3);

- пояснення ОСОБА_3 згідно яких остання пояснила, що в хостел-готелі є 9 номерів 2 з яких готельного типу та 7 номери хостелу. (а.с. 4)

- пояснення ОСОБА_1 , котра відмовилася від дачі пояснень на підставі ст. 63 Конституції України (а.с.5).

- інформація про реєстрацію події, згідно котрої 21.12.2020 у хостелі «Картинна Галерея» було вчинено крадіжку грошей (а.с.6).

- заява ОСОБА_4 котра просить не розглядати повідомлення від 21.12.2020 (а.с. 7)

- договір про надання готельних послуг, укладений між ФОМ ОСОБА_1 та ТзОВ «Інфрабуд» (а.с. 8-10)

- копію виписки з ЄДРЮОФОПГФ щодо ФОП ОСОБА_1 (а.с.9).

- копію витягу з реєстру платників податків (а.єс.10)

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що працює у ФОП ОСОБА_1 адміністратором у готелі «Картинна галерея». Вона була присутня, коли працівники поліції 23.12.2020 були у хостелі. При цьому в неї не запитували, книгу реєстрації споживачів готельних послуг. Будь-яких пояснень вона працівникам поліції не надавала. Вони з нею спілкувалися, а потім надали для ознайомлення та підпису письмові пояснення. Так як вони не повідомляли, що проводять перевірку відмовилася підписувати документи, і їх не читала. Вказала, що в готелі проживають працівники ТзОВ «Інфрабуд» на підставі договору від липня 2020.

Заслухавши пояснення особи що притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідка, за таких обставини, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП особа притягується до адміністративної відповідальності за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Так, КУпАП доповнено вказаною статтею у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-ІХ від 17.03.2020 року.

Частиною 2 вказаної норми передбачена адімінстративна відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Вказана частина ст. 44-3 КУпАП набула чинності 21.11.2020 у зв`язку із змінами, внесеними згідно із Законом № 1000-IX від 06.11.2020.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

При цьому, ст. 29 вказаного закону передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 року №211, на всій території України з 12.03.2020 року по 22.05.2020 року встановлено карантин із введенням ряду обмежень.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 22.05.2020 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами згідно Постанови КМУ № 956 від 13.10.2020 дію карантину продовжено на всій території України з 01 серпня 2020 року до 31грудня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Згідно частини 2 п. 15 вказаної Постанови на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється діяльність закладів, що надають послуги з розміщення (крім готелів, санаторно-курортних закладів, установ і закладів, які надають соціальні послуги, реабілітаційних установ для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, а також стаціонарних відділень первинного та складного протезування протезно-ортопедичних підприємств, що належать до сфери управління Міністерства соціальної політики).

З цього слідує, що доказуванню підлягає факт здійснення суб`єктом господарювання, діяльності у сфері надання послуг з розміщення.

Постановою КМУ № 297 від 15.03.2006 затверджено Порядок надання послуг з тимчасового розміщення (проживання), згідно котрого готелі та інші об`єкти, призначені для надання послуг з тимчасового розміщення (проживання) (далі - засоби розміщення), поділяються на: колективні - засоби розміщення загальною кількістю місць 30 або більше, в яких надають місце для ночівлі в кімнаті чи іншому приміщенні і за які справляється плата за встановленими цінами; індивідуальні - житло, в якому за плату або безоплатно надається обмежена кількість місць (менш як 30). У такому засобі одиниці розміщення (кімнати, житло) повинні бути відокремлені одна від одної. (п. 2 Порядку).

При цьому, п. 3 Порядку передбачено, що Послуги з тимчасового розміщення (проживання) - це діяльність юридичної та фізичної особи з надання місця для ночівлі у засобі розміщення за плату, а також інша діяльність, пов`язана з тимчасовим розміщенням (проживанням), передбачена законом.

Пунктом 4 Порядку визначено, що до послуг з тимчасового розміщення (проживання) не належать розміщення осіб, з якими укладається договір про наймання житла на строк, що перевищує один місяць (для курортів строк визначається місцевими органами виконавчої влади).

Основні вимоги щодо користування готелями та аналогічними засобами розміщення (далі - готелі) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері надання послуг розміщення (готельних послуг) споживачам, і регулюють відносини між споживачами (фізичними особами, які проживають у готелях або мають намір скористатися готельними послугами) та готелями, виконавцями цих послуг регламентовано Правилами користування готелями й аналогічними засобами розміщення та надання готельних послуг, затверджених Державної туристичної адміністрації України № 19 від 16.03.2004.

Зокрема, згідно вказаних Правил готель це підприємство будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, що складається із шести і більше номерів танадає готельні послуги з тимчасового проживання з обов`язковим обслуговуванням; аналогічні засоби розміщення - підприємства будь-якої організаційно-правової форми власності, що складаються з номерів і надають обмежені готельні послуги, включно з щоденним заправлянням ліжок, прибиранням кімнат та санвузлів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється фізичною-особою підприємцем, основним видом економічної діяльності якої є діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщення, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, показами ОСОБА_1 , свідка, витягом з ЄДРЮОФОППГО та витягом з реєстру платників податків.

10.07.2020 між ОСОБА_1 як ФОП та ТзОВ «Інфрабуд» укладено договір про надання готельних послуг згідно котрого замовнику надано готельні послуги на користь споживачів, з тимчасового проживання у спеціально обладнаних номерах (місцях та ліжко-місцях). Пунктом 2.2. договору передбачено, що договір укладено строком на 1 рік.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Положеннями ст.252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги, що 10.07.2020 ОСОБА_1 укладено договір про надання готельних послуг з розміщення до 52 осіб строком дії до 10.07.2021, а доказів про те, що заклад, за допомогою якого ОСОБА_1 надавала послуги з розміщення не є готелем суду не надано, у зв`язку із чим не представляється можливим встановити, чи зобов`язана була остання припинити роботу закладу, де здійснює господарську діяльність. Крім того, згідно доказів долучених до протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджено кому ОСОБА_1 23.12.2020 о 14 год надавала послуги з розміщення людей, оскільки судом не встановлено осіб, котрі отримували на той час вищевказані послуги.

Згідно інформації про подію щодо крадіжки, вбачається, що у хостелі «Картинна Галерея» заявниця перебувала 21.12.2020, а не 23.12.2020, та не зазначено чи їй надавалися послуги з розміщення та у номері якого типу перебувала..

Крім того, суд не бере до уваги письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , оскільки такі не підписані останньою, одночасно, бере до уваги пояснення отриманні в судовому засіданні.

Одночасно, встановлено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП котра передбачає відповідальність за діяння викладені у 1 та 2 частинах. Хоча згідно обставин викладених у протоклі не вбачається, що остання могла вчинити правопорушення повязане за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, разом з тим, суд вважає, що субєктом, котрим складено протокол про адміністративне правопорушення при його складанні не дотримано вимог ст. 256 КУпАП, щодо зхазначення нормативнго акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 ст. 44-3 КУпАП..

За змістом п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП та керуючись ст.284 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.