23.03.2021 Справа № 756/445/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/445/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2021 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Левченко Л.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ),

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

15.01.2021 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов адміністративний матеріал, складений 26.12.2020 інспектором 2-ої роти 3-го батальйону 1-го полку Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенантом поліції Дідковською Д.Ю. на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №015245 стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що ОСОБА_1 26.12.2020 о 21:20 керував транспортним засобом марки Renault Kangoo (д.н.з. НОМЕР_1 ) по вул. Богатирській у м. Києві та скоїв дорожньо-транспортну пригоду. У водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 жодного разу для дачі пояснень про обставини справи в судові засідання, призначені на 26.01.2021, 18.02.2021, 03.03.2021, 15.03.2021 та 23.03.2021 не з`явився.

23.03.2021 захисник Левченко Л.О. надала заяву ОСОБА_1 , де останній, долучивши розписки потерпілих про відсутність матеріальних та моральних претензій, внаслідок добровільного відшкодування збитків, спричинених ДТП, зазначив про те, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності. Крім того, ОСОБА_1 вказав про те, що того дня він був тверезий і бажав пройти огляд на стан сп`яніння, на підтвердження цього долучив результати лабораторних досліджень КП «Дарницький медичний центр» від 26.12.2020.

З огляду на те, що за умови належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою відповідно до положень ст. 268 цього Кодексу, а тому суддею було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, та за участю захисника Левченко Л.О., проти чого не заперечувала остання.

У судовому засіданні захисник Левченко Л.О., посилаючись на порушення, допущенні працівниками поліції, вважала, що матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно її підзахисного не містять беззаперечних доказів на підтвердження його винуватості в учиненні адміністративного правопорушення, а тому просила закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення захисника Левченко Л.О., дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 цього Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за невиконання вимог якого, передбачено адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.

В рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно норм, встановлених законами держави Україна.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, зокрема:

- даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №015245 в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), а також факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку у присутності двох свідків, протокол сумніву у суду не викликає, оскільки складений відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП.

При цьому, як протокол так і матеріали справи не містять будь-яких пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з його змістом, як і не містить жодних заяв, зауважень, заперечень чи скарг при оформленні протоколу чи після його оформлення, в тому числі не містить зазначених мотивів відмови такої особи від його підписання. Даних про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції матеріали справи не містять, не надано таких і під час судового розгляду справи;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що вони були свідками при фіксуванні відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому порядку за допомогою спеціальних технічних засобів;

- відеозаписами з нагрудної камери патрульного поліцейського №№АА00544 та АА00577, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту вживання ним алкоголю того дня (2,5 літра пива), поліцейський роз`яснив йому порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці дорожньо-транспортної пригоди або у лікаря-нарколога в медичному закладі, а також те, що він має право відмовитися від проходження такого огляду. Спочатку ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів за допомогою приладу Drager на місці дорожньо-транспортної пригоди у присутності двох свідків, для чого поліцейський запросив двох свідків. У подальшому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у вищевказаному порядку на місці дорожньо-транспортної пригоди та в закладі охорони здоров`я, оскільки не вбачав у цьому сенсу, що й було зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення;

- та іншими документами та матеріалами, які містять інформацію про правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги ч. 2 ст. 251, статей 256 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735), поліцейським дотримано.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), виявлені працівниками поліції 26.12.2020 у водія транспортного засобу ОСОБА_1 в розумінні пункту 3 Розділу 1, пункту 1 Розділу 2 Інструкції №1452/735, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці ДТП, а у випадку відмови від проходження такого огляду визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, обов`язковому огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів - учасники дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження.

З матеріалів справи вбачається, що за підозрою отримання тілесних ушкоджень, водія ОСОБА_1 було госпіталізовано до медичного закладу каретою швидкої допомоги.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735 у разі незгоди водія на проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, або у разі незгоди з його результатами огляд проводять лікарі-наркологи відділень медичних оглядів в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. При цьому в разі, якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок дорожньо-транспортної пригоди перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради від 30.05.2016 №236 «Про затвердження закладу охорони здоров`я, якому надається право на проведення огляду водії транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» визначена єдиним закладом охорони здоров`я, якому надається право в місті Києві на проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, під час тривалого перебування справи про адмінінстративне правопорушення в провадженні Оболонського суду міста Києва стороною захисту на обгрунтування доводів про перебування ОСОБА_1 в тверезому стані не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння як в закладі охорони здоров`я, визначеного вищезгаданим наказом, так і в закладі охорони здоров`я, куди його було доставлено каретою швидкої допомоги, оскільки долучені результати лабораторний досліджень КП «Дарницький медичний центр» від 26.12.2021 не містять інформації про наявність чи відсутність алкоголю в крові ОСОБА_1 на момент проходження ним такого дослідження.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (пункт 2.5 Правил дорожнього руху), а не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (підпункт «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху), а тому позицію ОСОБА_1 про те, що того дня він керував транспортним засобом у тверезому стані, тобто невизнання ним своєї вини у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, суд розцінює як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, оскільки такі твердження повністю спростовуються встановленому в ході судового розгляду, та доказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні, а тому не вбачає підстав для закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, про що наголошувала у судовому засіданні захисник Левченко Л.О.

Враховуючи що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативного адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, наведений у ст. 5 вказаного Закону.

Керуючись статтями 40-1, 130, 221, 276-280, 283-287 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян