КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/1813/2021
справа № 755/18/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Андрієнко А.М.,

за участю захисника - адвоката Токовенка Олексія Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянки України,

яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

за апеляційною скаргою захисника, адвоката Токовенка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року, постановлену суддею - Бірса О.В.,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., зі стягненням судового збору на користь держави.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, 08 лютого 2021 року захисник ОСОБА_1 - Токовенко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, просить її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Токовенко О.В. зазначає, що ОСОБА_1 фактично були дотримані санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила та норми, передбачені актами законодавства, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на нормативний акт, який регулює організацію протиепідемічних заходів в офісних приміщенням, а не в перукарнях та салонах краси. Також вважає, що Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при здійсненні дозволених видів діяльності, які передбачають прийняття відвідувачів у офіційних приміщеннях в період карантину у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19), затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 № 16, носять рекомендаційних характер.

Одночасно в апеляційній скарзі Токовенко О.В. заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року, обґрунтовуючи тим, що незважаючи на те, що ОСОБА_1 брала участь в судовому розгляді складеного щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, однак, постанову суду отримала лише 27.01.2021 року.

Клопотання Токовенко О.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року, винесеної щодо ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, з огляду на причини його пропуску, а саме невиконання судом першої інстанції вимог ч.1 ст. 285 КУпАП, що потягло за собою несвоєчасне отримання копії постанови, та пропуск строку передбаченого ст. 294 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, тобто при розгляді справи суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються наявними у справі доказами, оцінка яких здійснюється відповідно до ст. 252 КУпАП.

Разом з тим, за змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має розглядатись суддею у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину , санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину , санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. ст. 1, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Підпунктом 13 пункту 10 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», із змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 12.08.2020 р. N 712, від 27.08.2020 р. N 757, від 28.09.2020 р. N 888, від 11.11.2020 р. N 1100, визначено, що на території України на період дії карантину забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, в яких: не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту органів дихання (захисні маски або респіратори) та не здійснюється належний контроль за їх використанням.

Із наведеного слідує, що обов`язковими ознаками об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності), що свідчать про порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім цього, відповідно до змісту ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п. 1, 7 Постанови головного державного санітарного лікаря №16 від 09 травня 2020 року.

Однак, вказаною постановою від 09 травня 2020 року затверджено Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при здійсненні дозволених видів діяльності, які передбачають прийняття відвідувачів у офіційних приміщеннях в період карантину у звязку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19), в п.п. 1, 7 яких зазначено, що перед початком зміни проводиться температурний скринінг усім працівникам. Працівники, в яких при проведенні температурного скринінгу виявлено температуру тіла понад 37,2° C або ознаки респіраторних захворювань, не допускаються до виконання обов`язків. При проведенні вимірювання температури тіла контактним методом забезпечується обов`язкова дезінфекція виробу, яким здійснюється термометрія, після кожного його використання згідно з інструкцією виробника дезінфекційного засобу; суб`єкт господарської діяльності повинен забезпечити: постійну наявність рідкого мила, антисептиків та паперових рушників в санвузлах. Використання багаторазових рушників заборонено; інформування клієнтів щодо встановлених обмежень та умов обслуговування при вході до закладу, при проведенні телефонних записів та на офіційних сторінках в мережі Інтернет та соціальних мережах; нанесення маркування, в тому числі і поза межами закладу, з метою уникнення скупчення перед входом та дотримання умов перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше 1, 5 м; вологе прибирання з використанням миючих та дезінфекційних (в кінці зміни) засобів і провітрювання не рідше, ніж кожні 2 години, та після закінчення робочого дня/зміни; централізований збір використаних ЗІЗ, паперових серветок в окремі контейнери (урни) з кришками та одноразовими поліетиленовими пакетами з подальшою утилізацією; тимчасове відсторонення від роботи осіб з групи ризику (особи, які досягли 60-річного віку, особи, які мають хронічні захворювання, що пригнічують імунітет)..

Із врахуванням наведеного, вважаю, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, оскільки Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при здійсненні дозволених видів діяльності, які передбачають прийняття відвідувачів у офіційних приміщеннях в період карантину у звязку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19), затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09 травня 2020 року № 16 не застосовуються до салонів краси, оскільки це не офісне приміщення.

До салонів краси застосовуються Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів в перукарнях та салонах краси на період карантину у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19), затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09 травня 2020 року № 20.

В свою чергу суд не наділений повноваженнями вносити зміни до протоколу чи редагувати виклад суті правопорушення, і так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це призведе до порушення права на захист та принципу рівності сторін.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, а тому, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити адвокату Токовенку Олексію Володимировичу в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката Токовенка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Андрієнко А.М.