Справа № 592/7381/21
Провадження № 3/592/1488/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап Марина Миколаївна, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої Шудренко Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ № 681744 від 02.06.2021 ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що 30.05.2021 о 22 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив діяння, передбачене пунктом 14 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме висловлювався нецензурною лайкою, чинив психологічний тиск відносно ОСОБА_2 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що ОСОБА_2 є його співмешканкою, у них є спільна дитина. Періодично вони разом проживають. У них виникають сварки через виховання дитини. ОСОБА_2 не йде не компроміси, викликає поліцію. 30.05.2021 у нього не було ключів від квартири, він був випивши, стукав у двері щоб ОСОБА_2 його впустила. Згодом йому зателефонували з поліції, він з ними зустрівся в центрі міста і автомобілі відносно нього склали протокол. Зазначив, що наразі з ОСОБА_2 проживають разом, до суду прийшли з місця спільного проживання.

ОСОБА_2 суду пояснила, що ОСОБА_1 є батьком її дитини. Разом вони не проживають, але він періодично приходить і залишається. 30.05.2021 вона була з дитиною. ОСОБА_1 забрав телефон, щоб вона не могла зателефонувати в поліцію, почав погано себе поводити і вона натиснула кнопку виклику охорони. ОСОБА_1 неодноразово чинив на неї психологічний тиск, писав на телефон образливі повідомлення. Пам`ятає, що стукав довго в двері. Поліція приїжджала неодноразово, у її телефоні повідомлення не оглядала.

Представник потерпілої Шудренко Т.О. у судовому засіданні зазначила, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджена наявними доказами. У 2020 році відносно ОСОБА_1 встановлювався заборонний припис, а також останній неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу та її представника дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

У розумінні статей 8, 256, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення. За наслідком розгляду протоколу суд має право прийняти одне із рішень, передбачених статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Частина 1 статті 173 - 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (пункт 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», далі - Закон).

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14 частини 1 статті 1 Закону).

Судом встановлено наступні обставини.

З дослідженої у судовому засіданні електронної картки 102 з «Інформаційного порталу Національної поліції України» від 30.05.2021 вбачається, що 30.05.2021 о 22 год. 21 хв. від ОСОБА_2 надійшло повідомлення про те, що батько дитини ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння не впускає заявницю до під`їзду з малолітньою дитиною в візочку. Заявниця змушена була відійти від під`їзду, щоб ОСОБА_4 не чіпав її. 29.05.2021 поліцейські вже забирали ОСОБА_4 , сьогодні вже приходив, вибивав двері протягом 50 хв. Спільно не проживають.

30.05.2021 ОСОБА_2 звернулася до Сумського РУП ГУНП в Сумській області з заявою, у якій просила провести перевірку по факту дій батька її малолітньої дитини ОСОБА_1 , який 30.05.2021 прийшов до її помешкання, почав стукати в двері, вимагав впустити його, погрожував у смс-повідомленнях, погрожував в телефонній розмові.

У письмових поясненнях від 30.05.2021 ОСОБА_2 зазначила, що близько 22 год. 00 хв. повернулася додому. Близько цього часу до під`їзду зайшов колишній співмешканець ОСОБА_1 та почав стукати в двері, одночасно дзвонив та надсилав смс-повідомлення в яких погрожував їй фізичною розправою.

У письмових поясненнях від 02.06.2021 ОСОБА_1 зазначив, що 30.05.2021 приблизно о 22 год. 00 хв. прийшов до своєї співмешканки ОСОБА_2 , попередньо випивши незначну кількість алкоголю. Його співмешканка не впустила до помешкання. Він пішов в напрямку дому. Протиправних дій відносно ОСОБА_2 не вчиняв. Причина її звернення йому не відома.

Наведені докази не містять фактів на підтвердження того, що ОСОБА_1 30.05.2021 о 22 год. 20 хв. висловлювався нецензурною лайкою, чинив психологічний тиск відносно ОСОБА_2 . Зокрема, про висловлювання нецензурною лайкою та спричинення психологічного тиску не зазначено у жодному з долучених до протоколу про адмінінстативне правопорушення доказі.

ОСОБА_2 підтвердила виникнення неодноразових сварок з ОСОБА_1 і ці обставини не заперечував останній. Факт сварок і непорозумінь між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідчить про наявність конфлікту між особами, які спільно проживають (проживали) та не підтверджує факту вчинення домашнього насильства.

Проаналізувавши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції частини 1 статті 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які б підпадали під ознаки психологічного насильства в сім`ї за обставин викладених у протоколі.

З урахуванням положень частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.201, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.201), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до вимог статті 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення за обставин викладених у протоколі, що є предметом розгляду.

З огляду на викладене, оскільки будь-яких доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення матеріали справи не містять, вважаю за необхідне на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити відносно нього провадження в справі.

Керуючись частиною 1 статті 173-2, пунктом 1 статті 247, пунктом 3 частини 1 статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справ про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.М. Косолап