Справа № 467/671/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Савчук О.І.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, студента ДВНЗ «Миколаївський політехнічний коледж», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126, ч.ч.5,6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Суд визнав доведеним, що 12 липня 2021 року о 22 год. 13 хв. по вул. Шевченка в смт. Арбузинка ОСОБА_1 керував мопедом марки «Ymaha Jog», д.р.н. не зареєстрований у встановленому законом порядку, в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, 12 липня 2021 року о 22 год. 13 хв. по вул. Шевченка в смт. Арбузинка ОСОБА_1 керував мопедом марки «Ymaha Jog», д.р.н. не зареєстрований у встановленому законом порядку, не маючи права керування транспортними засобами.

Чим порушив вимоги п. 2.1. «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126 КУпАП визнав, підтвердив відображені у протоколах обставини їх скоєння та пояснив, що мопед належить його товаришу на ім`я ОСОБА_3 .

Він дійсно їхав до магазину, що знаходиться в смт. Арбузинка, уживши перед цим слабоалкогольний напій.

Законний представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не заперечував відображених у протоколах обставин.

За таких умов, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законного представника, дослідивши надані йому докази у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, зробив такі висновки.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про

адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП).

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зокрема, відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР України), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина перша статті 130 у редакції Закону №1231-IX від 16.02.2021 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», яка діє з 17.03.2021 року, установлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

У свою чергу, порядок огляду, тобто, виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Зокрема, згідно п.2 Розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) ( п.п.6,7 Розділ 1 Інструкції).

Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється ( ч.3 ст. 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним ( ч.5 ст. 266 КУпАп).

Тож, суд, дослідивши надані у його розпорядження докази, установив дійсний факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом (мопедом) в стані алкогольного сп`яніння, а порядок проведення його огляду на такий стан у цілому було дотримано таким чином аби належність цієї установленої законом процедури і, відповідно, її результатів, не викликала обґрунтованих сумнівів.

Ці висновки суду підтверджуються рядом досліджених судом доказів, як то, даними протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №210703 від 12 липня 2021 року, щодо часу, місця, транспортного засобу та безпосередньо самого способу учинення правопорушення, у тому числі й особи порушника.

Відповідність процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції вимогам перевірена шляхом дослідження відеозапису, що доданий до протоколу.

Згідно роздруківки спеціального технічного засобу «Драгер», результат тесту ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння склав 0,40 %, а згідно акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 згодний із результатами огляду.

Тож, усі ці докази є належними, так як самі по собі і в сукупності підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у цій справі, щодо події адміністративного правопорушення (часу, місця, способу вчинення, у тому числі й отримання результатів огляду), мотивів, мети і спрямованості умислу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, вказані докази є допустимим, так як сам протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту і форми, а даних про те, що додані до нього матеріали отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України або здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, становлено не було.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП ним визнана і одночасно доведена сукупністю належних і допустимих доказів.

Стосовно правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, то суд також вважає доведеною вину ОСОБА_1 у його вчиненні.

Так, згідно вимог п. 2.1. «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, серед іншого, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У свою чергу, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії видається згідно із Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, що затвердженея постановою КМУ від 08 травня 1993 року № 340 ( в редакції постанови КМУ від 20 травня 2009 року №511).

Відповідальність же за ч.2 ст. 126 КУпАП настає у разі, зокрема, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Та як установлено судом із матеріалів справи, як то, протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18№ 210704 від 12 липня 2021 року та підтверджено самим ОСОБА_1 і його законним представником, ОСОБА_1 не отримував у встановленому законом порядку посвідчення водія відповідної категорії, як у даному випадку А1.

Транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, зокрема, А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт ( п. 3 Положення).

Відповідно, з урахуванням даних протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_1 суд вважає доведеною вину останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Отже, суд сприймає усі досліджені ним докази як належні, оскільки вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цьому провадженні, і мають для нього значення, а також допустимими, так як підстав вважати, що вони отримані з порушенням встановленого законом порядку чи в результаті істотного порушення конституційних прав особи немає.

А тому, з огляду на наведене, у ракурсі установлених фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії конкретному складу правопорушення, передбаченому КУпАП, суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не маючи права керування таким транспортним засобом.

При накладенні адміністративного стягнення на нього суд брав до уваги положення ст.ст. 12, 13 КУпАП і враховував таке.

За загальним правилом, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку ( ст. 12 КУпАП).

Проте, згідно ч.2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, у тому числі ст. 126 і ч.1 ст. 130 цього ж Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

При цьому, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Та у цьому випадку, з урахуванням особи ОСОБА_1 , його віку, того, що він навчається у ДВНЗ, має зареєстроване у встановленому законом порядку місце реєстрації, заяв та скарг за місцем проживання на нього немає, а так само і незначний стан алкогольного сп`яніння (0,4 при допустимому показнику 0,2 проміле), характеру учинених правопорушень, як то, ступеню суспільної небезпеки, як для самого порушника, так і для інших осіб, змісту посягання, обстановки, часу і способу, а також ступеню вини, мотивації вчинення правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 захід впливу у виді догани, у той час, як захід у виді застереження не є пропорційним задля досягнення цілей застосування цих заходів.

Таке, на переконання суду буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, а також необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими неповнолітніми особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір не підлягає стягненню із ОСОБА_1 .

Стосовно правопорушень, передбачених ч.5,6 ст. 121 КУпАП, то суд відмічає наступне.

Протоколом ДПР №210704 від 12 липня 2021 року ОСОБА_1 висунуте також звинувачення у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 та 6 ст.121 КУпАП.

Так, адміністративна відповідальність за ч.5 ст. 121 КУпАП настає у разі порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідальність за ч.6 ст. 121 КУпАП настає керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Однак, протокол не містить у собі викладу обставин згідно із диспозиціями ч.5, 6 ст. 121 КУпАП.

Окремих протоколів за цими частинами статті 121 КУпАП уповноваженою особою складено не було.

А як видно із диспозиції ч.5,6 ст. 121 КУпАП, вони є банкетними.

Тобто, це зобов`язує уповноважену особу відобразити у протоколі нормативно правовий акт, який установлює правила користування мотошоломами та порядок реєстрації транспортних засобів.

Однак, цих нормативно правових актів вказано не було.

Відповідно, протокол не містить вказівки на усі обов`язкові ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Таке порушує право особи на захисту, позаяк, позбавляє її можливості будувати його належну тактику.

Відсутність у протоколі обов`язкових ознак складу правопорушення виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності і має наслідком закриття провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, згідно якого провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення не застосовувались.

Крім цього, матеріали справ про притягнення ОСОБА_1 підлягають об`єднанню згідно із правилами ст. 36 КУпАП.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 13, 24-1, 221,283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення №467/671/21 (провадження№3/467/223/21) та справу про адміністративне правопорушення №467/673/21 (провадження №3/467/224/21) об`єднати та присвоїти єдиний унікальний номер справи 467/671/21 та номер провадження -№ 3/468/223/21.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126 КУпАП та застосувати відносно нього захід впливу у виді догани.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП та за ч.6 ст. 121 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю у його діях складу цих адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.В. Явіца