Справа №488/4086/20
Провадження № 33/812/111/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Михайлова Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Михайлова Гліба Вадимовича на постанову, яку ухвалив Корабельний районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Торжинської Т.В. у приміщенні цього суду 24 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №532043 від 27 листопада 2020 року, 27 листопада 2020 року о 01:00 год. в м. Миколаєві, Корабельний район, вул. Родинна, 91, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21214, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці ока не реагують на світло, бліда шкіра обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно був зупинений працівниками поліції вже майже біля свого будинку по вул. Родинній в м. Миколаєві (він проживає по АДРЕСА_1 ). Причиною зупинки стало порушення ним Правил дорожнього руху - здійснення маневру повороту без увімкнення покажчика повороту, проти чого він не заперечував. Під час розмови з працівником поліції останній вирішив, що він розмовляє грубо, двічі провів ліхтариком вздовж його обличчя та повідомив, що зіниці очей не реагують на світло, у зв`язку з чим є підозри щодо перебування його у стані наркотичного сп`яніння, та запропонував проїхати до медичної установи для проходження огляду на стан такого сп`яніння. При цьому працівник поліції роз`яснив про можливість відмови від такого огляду, що потягне складання протоколу, але не роз`яснив тяжкості покарання, яке передбачає стаття, за якою буде складено протокол. Він не є юридично освідченою особою, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має стаж водія 6 років, тому не знав наслідків складання такого протоколу. При цьому не розумів, що протокол буде складено саме за ст. 130 КУпАП, вважав, що останній буде складено за здійснення повороту без увімкнення покажчика повороту. Вже після того як він відмовився у присутності свідків від проходження такого огляду, зрозумів, що буде складений протокол і з приводу такої відмови, тобто за ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто з нього в дохід держави 454 грн. судового збору.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 через свого захисника адвоката Михайлова Г.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вважає, що постанова винесена з порушенням норм права, судом не повно з`ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, суд не викликав та не допитав свідків, не вжив усіх передбачених КУпАП заходів для з`ясування питання наявності чи відсутності в діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з огляду на положення пункту 2.5 Правил дорожнього руху, пункту 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, відсутні підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення був складений в присутності двох свідків, оскільки відібрані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків мають вигляд друкованого бланка, в якому за допомогою ручки вписані лише анкетні дані свідків, дата і час події, прізвище, ім`я і по-батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому такий протокол не відповідає вимогам статей 256, 266 КУпАП і є недопустимим доказом. Протокол був наданий взагалі «чистим», без жодних відміток. Будь-які інші належні та допустимі докази факту керування транспортним засобом у стані з явними ознаками сп`яніння або відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, органом, що направив адміністративні матеріали, не представлено. За таких обставин, апелянт вважає, що недоведена вина у вчиненні правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Михайлова Г.В., які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи та додатково пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин адміністративної справи.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі Правила) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог Правил утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із положеннями статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містить Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння згідно з п. 4 Розділу І Інструкції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З аналізу п. 1 Розділу ІІ вказаної Інструкції слідує, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів лише водіїв, відносно яких є підстави вважати про їх перебування у стані алкогольного сп`яніння (зокрема, як вказано у даному пункті, щодо осіб, які мають ознаки сп`яніння, визначені п.3 розділу І вказаної Інструкції).

Відповідно до вимог п. 12 цього ж Розділу у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, у разі виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, ознак наркотичного сп`яніння, така особа підлягає медичному оглядові на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

За такого, посилання ОСОБА_1 у протоколі про ненадання йому можливості пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, не заслуговують на увагу та не свідчать про порушення відповідної процедури проходження огляду саме на стан наркотичного сп`яніння.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №532043, 27 листопада 2020 року о 01:00 год. в м. Миколаєві, Корабельний район, вул. Родинна, 91, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21214, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці ока не реагують на світло, бліда шкіра обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Протокол підписаний працівником поліції, двома свідками та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який також виклав свої заперечення, зазначивши, що «не згоден з протоколом. Поліцейський не надав можливості пройти тест на місці зупинки».

Факт достовірності викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку 27 листопада 2020 року також підтверджено підписами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наявними в протоколі про адміністративне правопорушення від 27 листопада 2020 р. Протокол підписано свідками без застережень.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення, узгоджуються щодо фактичних обставин, також з наступними доказами.

У зв`язку із встановленням ознак наркотичного сп`яніння, працівником поліції УПП в Миколаївській області Шияном В.В. 27 листопада 2020 року о 01 годині 30 хвилин було виписано направлення водію ОСОБА_1 на огляд до КНП «МОЦПЗ МОР» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В направлені зафіксовано, що в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці ока не реагують на світло, бліде обличчя, тремтіння пальців рук.

Відеозаписами правопорушення з нагрудного реєстратора працівника поліції ОМ3950, які досліджувались у судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій, також підтверджено всі викладені в протоколі серії ДПР18 №532043 від 27 листопада 2020 року обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в присутності двох свідків.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року (далі - Пленум ВСУ №14 від 23.12.2005) передбачено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, обґрунтовано вважав доведеним факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Таким чином, сукупністю проаналізованих доказів підтверджено, що ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 Правил, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За такого доводи апеляційної скарги щодо помилкового встановлення судом обставин адміністративного правопорушення та про недотримання працівниками поліції під час складання протоколу вимог закону не заслуговують на увагу та відхиляються.

Доводи апеляційної скарги, а також пояснення в суді захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що не можна вважати, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений у присутності двох свідків, не заслуговують на увагу, оскільки присутність двох свідків при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується підписами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №532043, а також відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків вбачається із відеозапису з нагрудної камери поліцейського (відеофайл ).

Крім того, свідок ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснила, що в темну пору доби вона та ОСОБА_3 повертались на мотоциклі додому і були зупинені працівниками поліції, які запропонували їм бути свідками при оформленні правопорушення щодо ОСОБА_1 . Працівник поліції пояснив їй та ОСОБА_4 , що запідозрив водія ОСОБА_1 у наркотичному сп`янінні та у її присутності та присутності ОСОБА_3 , який знаходився позаду, запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння, від чого останній відмовився. Потім вона підписала протокол та пояснення.

Апеляційний суд критично ставиться до пояснень в суді апеляційної інстанції свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що в темну пору доби вони разом з ОСОБА_2 повертався на мотоциклі додому і були зупинені працівниками поліції, які запропонували їм бути свідками при оформленні правопорушення щодо ОСОБА_1 . Коли він під`їхав до місця події, то в його присутності працівник поліції ОСОБА_1 не пропонував пройти огляд. Він (свідок) лише підписав протокол та пояснення.

Такі пояснення свідка ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вони суперечать іншим доказам та спростовуються: поясненнями свідка ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції; підписом ОСОБА_3 у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно якому ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (відеофайл ), з якого вбачається, що поліцейській пояснює свідкам суть правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , який не заперечує присутність двох свідків, та факт присутності двох свідків при відмові останнього від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Також не відповідають дійсності доводи апелянта про те, що пояснення свідків мають вигляд друкованого бланка, в якому за допомогою ручки вписані лише анкетні дані свідків, дата і час події, прізвище, ім`я і по-батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виконані рукописно та підписані ними особисто.

Відхиляється апеляційним судом посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол про адміністративне правопорушення був наданий взагалі «чистим», без жодних відміток, оскільки таке спростовується змістом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано процес складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №532043, виготовлення його тексту у присутності ОСОБА_1 . Підписавши протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не виклав зауважень щодо незаповненості бланку протоколу. Крім того ОСОБА_1 був вручений другий примірник цього протоколу, про що свідчить підпис останнього у протоколі, при цьому відсутні будь-які зауваження ОСОБА_1 також щодо змісту та належного оформлення другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення. Щодо наданого ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції примірника протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №532043, то апеляційний суд позбавлений можливості зробити висновок щодо його справжності.

За такого апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №532043 складений з дотриманням вимог статей 254-256 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну, обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Михайлова Гліба Вадимовича залишити без задоволення, а постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва 24 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого, частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М. Базовкіна