Справа № 127/5995/21
Провадження № 33/801/685/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 рокуСправа № 127/5995/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув його апеляційну скаргу на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №5/18.24-34 від 22 лютого 2021 року ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого провадження №54685825 про стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 1500 грн щомісячно, починаючи з 14 березня 2017 року і до досягнення ОСОБА_2 повноліття, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, а саме допустив несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої становить 37500 грн. та перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 120 (ста двадцяти) годин виконання суспільно корисних робіт. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 454 грн. в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення №5/18.24-34 від 22 лютого 2021 року, постановою про відкриття виконавчого провадження №54685825 від 13 вересня 2017 року, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку ОСОБА_1 судом не встановлено його вини у чиненні адміністративного правопорушення, зокрема не з`ясовано та не надано належної оцінки періоду та розміру заборгованості. Вважає, що суд порушив його процесуальні права, оскільки його не було повідомлено належним чином про дату та час розгляду справи та розглянуто без його участі. Крім цього вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями вимог КУпАП та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Також особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що справа була розглянута в його відсутності, а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 12 серпня 2021 року.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Вінницького міського суду Вінницької області ухвалена 12 квітня 2021 року без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, копія якої отримана 12 серпня 2021 року.

Апеляційна скарга на вказану постанову подана особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 25 серпня 2021 року, який є першим робочим днем після вихідного.

З огляду на наведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Диспозиція ч. 1 ст. 183-1 КУпАП визначає адміністративним правопорушенням несплату аліментів на утримання, зокрема, дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Отже, обов`язковою умовою настання відповідальності за вказаною статтею КУпАП є обізнаність особи про пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання та наявність обов`язку сплачувати аліменти.

В протоколі про адміністративне правопорушення №5/18.24-34 від 22 лютого 2021 року, зазначено, що при примусовому виконанні виконавчого провадження №54685825 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 1500 грн щомісячно, починаючи з 14 березня 2017 року і до досягнення ОСОБА_2 повноліття, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, а саме допустив несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої становить 37500 грн. та перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання (а.с. 2-3).

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення № 5/18.24-34 від 22 лютого 2021року; виконавчим листом по справі № 127/5424/17-ц, виданим 07 вересня 2017 року; постановою про відкриття виконавчого провадження від 13 вересня 2017 року; розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 54685825 за період з березня 2017 року по січень 2021 року.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №54685825 вбачається, що станом на 31 січня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за період з березня 2019 року по січень 2021 року становить 37500 гривень (а.с. 7-8).

Проте, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що період, який ставиться в провину ОСОБА_1 , з березня 2019 року по січень 2021 року складає 21 місяць.

Відтак, розмір заборгованості, з урахуванням зазначеного періоду (21 місяць) та щомісячних відрахувань визначених судом (1500 грн.), становить 31500 грн. (1500 грн. * 21 місяць), що не відповідає сумі заборгованості, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення № 5/18.24-34 від 22 лютого 2021 року та наявному в матеріалах справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 54685825 за період з березня 2017 року по січень 2021 року.

Отже, належних доказів на підтвердження наявності зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів матеріали справи не містять, як і не було таких встановлено місцевим судом.

Окрім цього, судом першої інстанції порушені вимоги ст. 268 КУпАП, де зазначено, що справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В постанові суду зазначено, що правопорушник не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи судом повідомлявся завчасно та належним чином.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та дату розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 277-2 КУпАП повідомленням про розгляд справи про адміністративне правопорушення є вручення особі яка притягається до адміністративної відповідальності судової повістки.

Сам факт направлення особам, які притягаються до адміністративної відповідальності, повісток про розгляд справ про адміністративні правопорушення не є безспірним доказом вручення повісток таким особам.

Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 вересня 2021 року в справі № 800/23/17 (800/182/16), провадження (№ 11-383заі20).

Таким чином, наведене не може свідчити про належне повідомлення ОСОБА_1 про час розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, приходить до висновку, що розглянувши справу у відсутності ОСОБА_1 , без належного повідомлення останнього про час та дату розгляду справи, всупереч вимог ст.ст.268, 277-2 КУпАП, суд першої інстанції допустив істотне порушення норм процесуального права.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що розгляд справи відбувався без належного повідомлення ОСОБА_1 , в зв`язку із чим останній був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, що є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини.

З огляду на викладене, судом попередньої інстанції не встановлювалась дійсна заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла станом на вказану в протоколі дату. Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , що позбавило його можливості надати пояснення та підтверджуючі документи з приводу розміру фактичної заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, є розумний сумнів стосовно встановлених судом першої інстанції обставин наявності зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення заборгованості зі сплати аліментів.

За вказаного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційного скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Таким чином, апеляційний суд скасовуючи постанову суду першої інстанції вважає за необхідне прийняти нову постанову, за наслідками перегляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, при цьому врахувавши наступне.

Строки накладення адміністративного стягнення врегульовано статтею 38 КУпАП. За змістом положень частин 2, 5 даної статті (в редакції на час вчинення адміністративних правопорушень) якщо справа про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення; у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

В рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення № 5/18.24-34 стосовно ОСОБА_1 за ст. 183-1 КУпАП був складений державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Степанюк А.В. 22 лютого 2021, що являється датою виявлення адміністративного правопорушення.

Тобто на день розгляду апеляційної скарги Вінницьким апеляційним судом на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року, закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року та науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ, відповідно до якого під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Враховуючи викладене, з урахуванням положень ч. 2,5 ст. 38 КУпАП (чинних на час вчинення вказаних адміністративних правопорушень), п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості встановити об`єктивну істину у справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий