Справа №: 486/1668/21 Провадження № 3/486/866/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м.Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Деменко К.Л.

за участю прокурора Руденка О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Усатове, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, працюючого підсобним робітником ТОВ «Едванс Строй», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 09 вересня 2019 року був призначений старшим інструктором ГДЗС 27 державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України в Миколаївській області та звільнений з посади з 13 липня 2020 року у запас. Така посада відповідно до ст.1 та пп. д п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції». Згідно ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» такі особи, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

ОСОБА_1 подав декларацію після звільнення 30 квітня 2021 року, чим порушив строк подання декларації. При цьому ОСОБА_1 достовірно знав про необхідність подання декларації.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, пояснив, що несвоєчасно подав декларацію після звільнення. Оскільки на той час вже не працював. Про обов`язок подавати вказану декларацію згадав пізніше.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до наступного.

Наказом по особовому складу №190 від 09 вересня 2019 року ОСОБА_1 призначений старшим інструктором Газодимозахисної служби 27 державної пожежно-рятувальної частини 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Миколаївській області з охорони об`єктів /а.с. 19/.

В силу ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

ОСОБА_1 відповідно до п. п. д п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Наказом по особовому складу №142 від 10 липня 2020 року ОСОБА_1 звільнений із служби у зв`язку із закінченням строку контракту з 13 липня 2020 року /а.с.20/.

ОСОБА_1 був ознайомлений із засадами запобігання корупції і особистими поясненнями підтвердив, що знав про обов`язок подати декларацію типу «після звільнення» /а.с. 24/.

Згідно скріншоту сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 декларацію (після звільнення) подав 30 квітня 2021 року /а.с. 12/.

Тобто, зазначену декларацію ОСОБА_1 необхідно було подати до 01 квітня 2021 року, а вона була подана через 30 днів від вказаної дати несвоєчасно і без поважних причин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», був освідчений про обов`язковість та строк виконання вимог закону, разом з тим він не виконав обов`язок, покладений на нього зазначеним законом і не надав жодних доказів, які б свідчили про наявність перешкод у виконанні такого обов`язку.

За викладеного, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення знайшла своє підтвердження.

Положення ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» встановлюють обов`язок державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють, відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

02 квітня 2021 року уповноваженою особою ГУ ДСНС України у Миколаївській області було виявлено факт неподання ОСОБА_1 декларації після звільнення за 2020 рік, про що того ж дня направлено повідомлення до НАЗК, яке отримано НАЗК 08 квітня 2021 року /а.с. 16/.

Із Єдиного Державного Реєстру Декларацій вбачається, що ОСОБА_1 подав декларацію після звільнення 30 квітня 2021 року /а.с.12/. Зазначене свідчить про те, що відповідні компетентні органи виявили вчинення ОСОБА_1 правопорушення не пізніше 02 квітня 2021 року.

Тому саме 02 квітня 2021 року і є датою виявлення адміністративного правопорушення, і саме з цієї дати вже було достеменно відомо про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП.

Разом з цим, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено тільки 04 жовтня 2021 року та надіслано до суду 19 жовтня 2021 року.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення (02 квітня 2021 року), тому суд приходить до висновку, що 02 жовтня 2021 року закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому суд не приймає до уваги посилання уповноваженої особи надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань національної поліції України нате, що адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 було виявлено в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, а саме 04 жовтня 2021 року, оскільки виявлення правопорушення та складання щодо нього протоколу не є тотожними поняттями.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність в даному випадку за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зазначене правопорушення починаються з дня коли суб`єкт декларування повинен був подати, але не подав декларацію, та триває до припинення правопорушення суб`єктом декларування, тобто до дня подання останнім декларації з порушенням встановлено законом строку.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, тому для наявності об`єктивної сторони такого правопорушення закон вимагає встановлення лише діяння (дії або бездіяльність).

Для встановлення ознак складу цього правопорушення необхідно підтвердження одночасно ознак таких двох обставин: 1) наявність акту несвоєчасного подання е-декларації; та 2) відсутність поважних причин щодо неподання е-декларації у визначений законом строк.

Таким чином, з аналізу зазначених норм закону вбачається, що адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, є виявленим з дня коли про його вчинення суб`єктом декларування стало відомо посадовим особам компетентного органу, яким, за даною категорією справ, є не тільки Національне агентство з питань запобігання корупції, а і національна поліція, що встановлюється при судовому розгляді справи в кожному окремому випадку, за наявними процесуальними документами.

Посадова особа, що склала протокол про адміністративне правопорушення вважає, що днем виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є день складання протоколу. В обґрунтування своєї позиції у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією працівник поліції посилається на висновок Комітету Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності (лист від 11 вересня 2018 року №04-18/10-1584), де зазначено, що визначений ст. 254 КУпАП строк для складання протоколу починає свій відлік лише після того, як в посадової особи буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення.

Такий висновок законодавчого органу не суперечить вимогам КУпАП, оскільки під виною правопорушника розуміють його негативне психологічне ставлення до інтересів суспільства, умисел при виконанні формальних складів полягає в усвідомленні протиправності дій і у навмисності протиправного поводження.

Також суд не приймає доводи науково-експертного висновку, який знаходиться в матеріалах справи, що днем виявлення вказаного правопорушення є день складання і підписання уповноваженою на те особою протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки вони не ґрунтуються на жодній нормі закону, а КУпАП не передбачено жодних виключень щодо обчислення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією категорією справ.

Протокол про адміністративне правопорушення має бути складений невідкладно. Адже не виправдане зволікання чи навмисне затягування при складанні протоколу може призвести до ухилення правопорушника від відповідальності, або неможливості накладення адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням передбачених законом строків згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Диспозицією ч.4 ст.38 КУпАП прямо передбачені строки накладення адміністративного стягнення з урахуванням дня виявлення правопорушення посадовими особами компетентного органу, а не з моменту здобуття можливості у посадової особи компетентного органу здійснити процесуальні дії за участі особи, яка вчинила правопорушення, що пов`язано з правовими наслідками при визначенні строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, а також з оцінкою доказів, щодо їх допустимості з огляду на отримання у межах цих строків.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Таким чином, закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності, так як днем виявлення адміністративного правопорушення є 02 квітня 2021 року.

За таких обставин, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г.А. Далматова