Справа № 347/1268/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Косів

Суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області Кіцула Ю.С., з участю особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли від Косівського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231620 від 25.06.2021 року, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У протоколі викладений опис установлених обставин такого змісту:

«25.06.2021 року 17 год. 25 хв. в с. Пістинь по вул. Українська керував автомобілем ВАЗ 21061 НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку і застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер» 6810. Результат 0,71 ‰ Тест №3966. Від керування Т/З відсторонений».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив та вказав, що в той день він транспортним засобом не керував, та, що він взагалі не вміє керувати автомобілем та не є водієм, а також не має посвідчення водія. Транспортним засобом керував його син. Працівники поліції підійшли до автомобіля, коли вони зупинилися та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, він стверджував працівникам, що алкоголь не вживав та не керував транспортним засобом. Поліцейські не встановили його особу та не роз`яснили йому його права та обов`язки. У працівників поліції не було нового мундштука, запакованого індивідуально, який мав би розпаковуватися особою, яка повинна проходити огляд, однак, у працівників поліції у наявності був тільки мундштук, який вже був розпакований з упаковки та вставлений в пристрій «Драгер». При проходженні ним огляду свідків не було. ОСОБА_1 , не погодившись з результатами огляду, проведеного на місці висловив бажання пройти огляд у медичному закладі, однак, працівники поліції залишили його та поїхали у невідомому напрямку. Про оформлення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення довідався коли одержав повістку з суду. Просив провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, та оцінивши в сукупності всі докази, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

Так, в матеріалах справи, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення наявні:

копія постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП серії БАВ №501940 від 25.06.2021 року (а.с. 2);

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3);

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4);

письмові пояснення свідка ОСОБА_2 (а.с. 5);

рапорт поліцейського СРПП Косівського РВП (а.с. 6);

диск з відеофайлом з нагрудних камер працівників поліції (а.с. 7);

роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а. с. 8).

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП вказує, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У п 24. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи викладені норми стає зрозумілим, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно встановити та беззаперечно довести факт керування транспортним засобом особою, в іншому випадку у діях особи, якій пред`явлено таке обвинувачення, буде відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До матеріалів справи додано відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівників поліції із якого вбачається, що працівники поліції спілкуються із ОСОБА_1 , який стояв на узбіччі дороги. При цьому, варто зауважити, що на відеозаписі не видно чи зупиняли працівники поліції транспортний засіб, чи здійснював він рух, та хто керував транспортним засобом. Із відеозапису вбачається, що поліцейські не встановили особу ОСОБА_1 , не роз`яснили його права, не роз`яснили порядок проходження огляду. З відеозапису видно, що працівники поліції надали ОСОБА_1 мундштук, який вже був розпакований з упаковки та вставлений в пристрій «Драгер». З відеозапису чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловив бажання поїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння.

Слід зазначити, що відеозапис не тривалий по часу та не містить відеофіксації всіх необхідних обставин для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх

справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На підставі дослідженого відеозапису не виявляється можливим встановити факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , враховуючи, що останній неодноразово заперечував вказану обставину.

Останній не відмовився проходити огляд у закладі охорони здоров`я, в той час як саме від цього залежить правильність подальших дій працівників поліції й законність проведення процедури огляду, оскільки у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, що прямо передбачено ст. 266 КУпАП України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція). Тим паче, огляд на місці був проведений з порушенням процедури з боку працівників поліції, оскільки поліцейські не встановили хто саме керував транспортним засобом, не встановили особу ОСОБА_1 , не роз`яснили йому його прав та обов`язків, не вели безперервного відеозапису та не залучили свідків, у працівників поліції не було нового мундштука, запакованого індивідуально, який мав би розпаковуватися особою, яка повинна проходити огляд, що могло би вплинути на об`єктивність результатів такого огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі серії ДПР18 № 231620 від 25.06.2021 року, у графі «Свідки чи потерпілі» зазначено одного свідка ОСОБА_2 , а в графі «до протоколу додаються», зокрема, зазначено: «пояснення свідків». Проте, до протоколу долучено письмові пояснення лише ОСОБА_2

ОСОБА_1 заперечував, що поліцейськими були залучені свідки при проходженні ним огляду на стан сп`яніння, а також при оформленні адмінматеріалів .

Не зафіксована присутність свідків і на відеозаписі із боді-камер поліцейських, який міститься на диску (а.с.7).

Більше того, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які долучено до матеріалів справи, не містять підпису ОСОБА_1 .

У графі «огляд проводився за допомогою» направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено: відмовився, в графі «результати огляду» - відмовився. Проте в графі «особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив» зазначено: інспектор Косівського РВП Слижук В. В.

Відсутність належних та допустимих доказів беззаперечної згоди ОСОБА_1 з результатами такого огляду унеможливлює дійти остаточного висновку в частині дотримання працівниками поліції законності процедури проведення

Суд звертає увагу, що оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Лише чітке дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння свідчить про законність їх дій та допустимості висновків, викладених у протоколі, як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням, (проступком) визнається протиправні, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого законодавства, покладено на працівника поліції як на суб`єкта владних повноважень.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи, прирівнюється до доведеної невинуватості цієї особи.

За вказаних вище обставин, факт вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним.

Отже, коли вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Ю. С. Кіцула