Номер провадження 3/754/4032/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., за участю адвоката Шокурова Ю.Л., адвоката Голяра І.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2021 року о 09 годині 00 хвилини ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Тойота д/н НОМЕР_1 по вул.. Закревського, 12 (автостоянка) у м. Києві, знаходячись у хворобливому стані, в результаті втрати свідомості, в некерованому стані здійснив наїзд на металевий паркан, металевий будинок охорони та припаркований автомобіль Порше д/н НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3 ), що призвело до отримання транспортними засобами та металевої конструкції механічних пошкоджень. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.9 (б) Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що повністю згоден із обставинами скоєння правопорушення, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення. Але при цьому не згоден, що він винен у даній ДТП, оскільки він завів автомобіль, мав намір розпочати рух, але в цей час втратив свідомість і не пам`ятає, що відбувалося потім. Прийшов до тями він вже після того, як відбулася ця подія. Потім приїхали працівники поліції, швидка допомога і його забрали до лікарні. Також ОСОБА_1 зазначив, що він пошкодив паркан на стоянці, металеву будку та автомобіль Порше. Внаслідок зіткнення він отримав тілесні ушкодження. Також пояснив, що має захворювання на діабет 16 років, приймає ліки.

Адвокат Шокуров Ю.Л. (представник ОСОБА_1) на початку розгляду справи підтримав пояснення ОСОБА_1 . При цьому зазначив, що його вини у скоєному правопорушенні немає, оскільки через втрату свідомості ним було вчинено дорожньо-транспортну пригоду, а тому жодних ПДР він не порушував. У подальшому адвокат у суді зазначив, що ОСОБА_1 не визнає свою вину, оскільки відсутні докази того, що автомобіль Порше був пошкоджений саме ОСОБА_1 . А тому адвокат вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

ОСОБА_3 , який є власником автомобіля Порше, у суді пояснив, що він залишив автомобіль на парковці на вул.. Закревського, 12. Зранку йому зателефонували і повідомили про те, що сталася дорожньо-транспортна пригода. Коли він прийшов на стоянку, ОСОБА_1 вже забрали до лікарні, на місці були патрульні поліцейські, які повідомили про те, що сталося, а також розповіли, як сам ОСОБА_1 їм показував, як і що відбулося на парковці, що останній був у свідомості. Вважає, що у даній ДТП вина виключно водія ОСОБА_1 .

Адвокат Голяр І.С. (представник ОСОБА_3) у суді підтримав пояснення ОСОБА_3 , а також зазначив, що винність ОСОБА_1 підтверджується письмовими матеріалами справи, оскільки він сів за кермо у хворобливому стані, що у подальшому і спричинило дорожньо-транспортну пригоду. Вважає, що є всі підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, потерпілого, думку адвокатів, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Тойота д/н НОМЕР_1 по вул.. Закревського, 12 (автостоянка) у м. Києві, знаходячись у хворобливому стані, в результаті втрати свідомості, в некерованому стані здійснив наїзд на металевий паркан, металевий будинок охорони та припаркований автомобіль Порше д/н НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3 ), що призвело до отримання транспортними засобами та металевої конструкції механічних пошкоджень. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.9 (б) Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Відповідно до п. 2.9 (б) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують реакцію і увагу.

Як встановлено при розгляді справи, ОСОБА_1 більше 16 років хворіє на цукровий діабет, вживає певні ліки. Крім того, відповідно до медичної виписки (картка виїзду карети швидкої медичної допомоги) від 28.05.2021 року № 133546 (а.с.33) у ОСОБА_1 наявні ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, цукровий діабет ІІ типу з 2005 року.

Також при розгляді справи ОСОБА_1 пояснив, що щодня вимірює артеріальний тиск, при цьому ввечері верхній тиск у нього підвищується приблизно до рівня 140.

Згідно із ст. 15 Основних положень щодо допуску до керування транспортними засобами Закону України «Про дорожній рух» перелік медичних протипоказань (захворювань і вад), за наявності яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами, визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань охорони здоров`я.

Перелік захворювань і вад, при яких особа не може бути допущена до керування відповідними транспортними засобами, затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України 24.12.1999 року № 299.

Розділом «Категорія В» транспортних засобів» - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кг (7700 фунтів) і кількість сидячих місць яких, крім сидіння водія, не перевищує восьми» Переліку закріплено, що особа не може бути допущена до керування за наявності таких захворювань: 24. Хвороба серця будь-якої етології (ендокардит, міокардит та ін..), порушення ритму будь-якої етіології (мерехтлива аритмія, пароксизмальна тахікардія та ін..), хронічна ішемічна хвороба серця, в тому числі стан після перенесеного інфаркту міокарда - питання про допуск вирішується індивідуально за умови наступного періодичного огляду через 1 рік (на підставі висновків спеціалізованих закладів), за винятком осіб за стенокардією спокою; 25. Гіпертонічна хвороба ІІ-ІІІ ст..: питання про допуск осіб вирішується індивідуально; 28. Діабет. У разі інших ендокринних захворювань зі стійкими і вираженими порушеннями функції рішення приймається індивідуально на підставі висновку ендокринолога; у разі захворювання з розладами свідомості, схильністю до коматозних станів - непридатні.

Отже, у ОСОБА_1 наявні захворювання, при яких він не може бути допущений до керування транспортними засобами категорії В.

Крім того, у суді ОСОБА_1 повідомив, що проходив медичний огляд водія востаннє у 2015 році.

Так, відповідно до п. 1.3 Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства внутрішніх справ України 31.01.2013 року № 65/80, періодичному медичному огляду підлягають водії транспортних засобів для підтвердження права на керування транспортним засобом віком від 56 до 75 років (включно) - один раз на 3 роки.

Згідно із п. 1.1 цього Положення медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів проводиться з метою визначення придатності особи до безпечного керування транспортними засобами.

Також слід зазначити, що наявні у матеріалах справи фотокартки підтверджують факт пошкодження автомобілів Тойота та Порше при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, можна дійти підставного та обґрунтованого висновку про те, що дорожньо-транспортна пригода 28.05.2021 року сталася саме з вини водія ОСОБА_1 , яким було порушено п. 2.9 (б) Правил дорожнього руху, що у подальшому призвело до пошкодження як транспортних засобів, як і металевих конструкцій.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З урахуванням вимог діючого законодавства та досліджених судом обставин справи, суддя приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення вимог правил дорожнього руху, письмові матеріали справи об"єктивно свідчать про те, що дана дорожньо-транспортна пригода та її наслідки перебувають у причинному зв"язку з порушенням ним вимог Правил дорожнього руху.

Що стосується стягнення, що повинно бути накладено на правопорушника, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 33 КпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність.

При розгляді справи судом не було встановлено обставин, що пом"якшують відповідальність правопорушника, але при цьому судом враховується при призначенні покарання наслідки, до яких призвели дії порушника, невизнання ним своєї вини, небажання вирішити питання про добровільне відшкодування завданої шкоди.

Крім того, судом враховується вік ОСОБА_1 , відсутність у останнього медичного огляду водія (з урахуванням наявного у останнього анамнезу хвороб), наявні захворювання, що відповідно до п. 24-26 Положення щодо допуску до керування транспортними засобами, унеможливлюють керуванням останнім транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом, може наражати себе й інших осіб на небезпеку.

Враховуючи викладені обставини, суддя приходить до висновку про призначення правопорушнику покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 454, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 283, 284, 290, 291 КпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454, 00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту постановлення.

Повний текст постанови виготовлений 30 серпня 2021 року.

Суддя О.В.Лісовська