ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/11637/21

18 липня 2021 року

м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 паспорт ( НОМЕР_1 від 31.07.2015 року),

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2021 року о 06 год. 00 хв. складено протокол серії ДПР 18 № 291626, з якого вбачається, що26.05.2021року о 04 год. 55 хв.вм.Рівне, по вул. Гагаріна, водій ОСОБА_1 керувв ТЗ MercedesBenz 210 н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння , огляд проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager №6810 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №1629 від 26.05.2021 року результат огляду 0,80 % проміле. З результатом ОСОБА_1 не згідний. Виявив бажання пройти огляд у медичному закладі, результат становить 0,45 % проміле, що підтверджується висновком лікаря.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а)ПДР України.

ОСОБА_2 порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся судом належним чином, про причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, у зв`язку з чим судя розглядає справу у відсутності правопорушника.

У рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа протии Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процессу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було з нівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як щотакезатягуванняможенашкодитисправічиіншимучасникамсправи.

Суд, вивчившиматеріалисправи, вважає, щодії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ст. 130 ч. 1 КУпАП, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Однією з підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів Українивід 10.10.2001 №1306,водієві забороняється керуватитран спортним засобом у стані алкогольного сп`яніння…

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 291626, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, якими зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення;

- та іншими матеріалами справи.

Оцінивши в сукупності зібрані та досліджені докази, суддя доходить висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідност. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законівУкраїни, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненнюнових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення судя враховує характер вчиненного правопорушення, зокрема, щооб`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на транспорті, суб`єктивну сторону, яка виявилась у формі прямого умислу; особу порушника те, щопротягом року він не притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП; ступіньйого вини та майновий стан. Обставин, щопом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

За таких обставин, з метою досягнення визначеної статтею 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень, на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення за ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ "Про судовийзбір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовийзбір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що складає 454 грн.

На підставівикладеного, керуючисьстаттями 130 ч.1, 251, 283 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про застосування адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через місцевий суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

СуддяРівненськогоміського суду К.Е. Даш`ян