Справа № 183/3946/21
№ 3/183/1767/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Гузоватий О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, працюючої вантажником-експедитором ТОВ «Укрспецторг», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в :

09.06.2021 року було встановлено, що ОСОБА_1 ухилився від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, щодо виховання своєї доньки ОСОБА_2 , 2020 року народження, що виразилося в неприйманні участі у житті та розвитку дитини.

В суд ОСОБА_1 , зловживаючи своїм правом на участь у розгляді справи, оскільки достовірно знав, що відносно нього складено протокол, який направлений до суду, не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направляв. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1 , оскільки останній належно повідомлений про місце і час розгляду справи.

Крім того, оголошення про розгляд справ містяться на офіційному веб-сайті судової влади, що дає особі можливість дізнатися про стан судового провадження.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить її підпис у протоколі, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 184 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: протоколу про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано факт правопорушення; письмових пояснень ОСОБА_1 про те, що він не являється біологічним батьком дитини ОСОБА_2 , а лише записаний як батько в свідоцтві про її народження, ніяких батьківських почуттів до цієї дитини він не має та хоче щоб його позбавили батьківських прав відносно неї; листа начальника служби у справах дітей Чечелівського району Дніпровської міської ради начальникові Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 30.04.2021 року, відповідно до якого зазначено, що 02.02.2021 року приблизно о 14.45 години, згідно з актом доставлення дитини до КНП «МДКЛ № 6» ДМР було доставлено малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка по теперішній час тимчасово перебуває на повному держаному забезпеченні у комунальному закладі соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради, дитину ніхто не відвідує, її долею ніхто не цікавиться, що свідчить про ухилення батьків дитини від виконання батьківських обов`язків, у зв`язку з чим просять притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП; акту, складеного 02.02.2021 року про доставлення дитини ОСОБА_2 до КНП «МДКЛ № 6» ДМР; свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого її батьком є ОСОБА_1 ; акту про факт прийому-передачі дитини ОСОБА_2 в Комунальний заклад соціального захисту «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради; листа начальника служби у справах дітей Виконавчого комітету Новомосковської міської ради начальнику управління-служби у справах дітей адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради від 08.04.2021 року про те, що з ОСОБА_1 було проведено бесіду відносно його дитини ОСОБА_2 , який пояснив, що забирати і виховувати дитину він немає бажання, оскільки не є біологічним батьком дитини; заяви ОСОБА_1 про те, що відповідно до свідоцтва про народження він є батьком ОСОБА_2 , однак до цієї дитини він не має батьківських почуттів і не бажає її виховувати, тому він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав; листа в.о. директора «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Обійми» Дніпровської міської ради начальнику управління-служби у справах дітей адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради від 30.04.2021 року про те, що за час перебування ОСОБА_2 в центрі, її ніхто з близьких родичів не провідував, долею дитини ніхто не цікавився.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме: ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітніх дітей.

Доводи ОСОБА_1 , викладені ним в письмових поясненнях про те, що він не являється біологічним батьком дитини, у зв`язку з чим немає бажання її виховувати, суд розцінює критично, оскільки відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02.07.2020 року батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 . Доказів того, що він не є батьком дитини, а відтак звільняється від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. ст. 150, 155 СК України, суду не надано. Таким чином ОСОБА_1 , як батько малолітньої дитини ОСОБА_2 , зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Обставин, які пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме у виді попередження, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

З цих же підстав суд не вбачає необхідності піддавати ОСОБА_1 адміністративному стягненню в межах найбільшої санкції ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 184, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 гривні 00 копійок.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.І. Гузоватий