ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4405/21Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 33/817/399/21 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю:

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Рукавця О.В., в інтересах особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону№ 586-VI від 24.09.2008 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1446-VIII від 07.07.2016 року),

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону№ 586-VI від 24.09.2008, із змінами, внесеними згідно із Законом№ 1446-VIII від 07.07.2016 р.) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою суду, 07 березня 2021 року о 22 год. 47 хв. в м. Тернопіль по вул. Л.Українки, 39, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW X5», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alсotest 6810 ARLM-0514 (повірка дійсна до 15 жовтня 2021 року) та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі адвокат Рукавець О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду відносно його підзахисного скасувати у зв`язку із недоведеністю вини, а справу провадженням закрити.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу посилається на відсутність у працівників поліції законних підстав для зупинки транспортного засобу, всупереч вимоги ст. 35 Закону України "Про національну поліцію".

Вважає, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 (далі Інструкція), оскільки свідкам не було пред`явлено ознак алкогольного сп`яніння, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказує на те, що працівники поліції здійснювали тиск на ОСОБА_1 , шляхом погрози забрати автомобіль на штраф-майданчик, чим змусили останнього написати розписку, про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Апелянт в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Апеляційним судом приймались заходи щодо повідомлення про розгляд справи ОСОБА_1 , як особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, шляхом направлення телефонограми, однак доступ прийняття дзвінків у останнього був обмежений.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу (вданому випадку - адвокат Рукавець О.В.), інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Окрім того, апеляційний суд приймає до уваги, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа Каракуця проти України)

За наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України (в редакції Закону № 586-VI від 24.09.2008, із змінами, внесеними згідно із Законом№ 1446-VIII від 07.07.2016 року) базується на належним чином перевірених, оцінених та викладених у постанові суду доказах, у відповідності до положень ст.ст.251, 252 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 038764 від 07 березня 2021 року, який був предметом дослідження суду першої інстанції, 07 березня 2021 року о 22 год. 47 хв. в м. Тернопіль по вул. Л.Українки, 39, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW X5», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alсotest 6810 ARLM-0514 (повірка дійсна до 15 жовтня 2021 року) та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами по справі.

Зокрема, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW X5», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alсotest 6810 та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій відмовився в присутності двох свідків.

Із вказаних матеріалів відеофіксації судом першої інстанції також встановлено, що причиною зупинки транспортного засобу «BMW X5», державний номерний знак « НОМЕР_1 », яким керував ОСОБА_1 було виявлення подібної марки транспортного засобу, що перебувала в орієнтуванні, як такого, що перебуває у розшуку та яким незаконно заволоділи. Зазначену обставину було доведено до водія працівником поліції, який зупинив транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , пояснивши причину його зупинки.

Вищевказане дає підстави критично оцінити доводи сторони захисту, що стосуються порушень працівниками поліції ст. 35 ЗУ "Про національну поліцію". Окрім цього, питання безпідставності зупинки транспортного засобу з боку працівників поліції не є предметом розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки такі дії, поліцейських, можуть бути оскарженими в порядку адміністративного судочинства, проте доказів, які б свідчили про таке оскарження, стороною захисту не надано.

Доводи апелянта про недотримання працівниками поліції вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", про що він стверджує в апеляційній скарзі, базуються виключно на його суб`єктивній оцінці вказаного нормативно-правового акта, є безпідставними і спростовуються матеріалами відеофіксації правопорушення, які були предметом дослідження як суду першої, так і апеляційної інстанції.

Окрім того, суд звертає увагу, що технічними засобами відеозапису, які досліджувались як судом першої так і апеляційної інстанції, підтверджується, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння жодним чином не пов`язана з причиною зупинки працівниками поліції його транспортного засобу.

Таким чином, апеляційним розглядом не встановлено істотних процесуальних порушень, як з боку працівників поліції під час фіксування правопорушення та складання адміністративного матеріалу, так і судом першої інстанції під час судового розгляду, які були б підставою для скасування постанови суду та закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності прийнятого судом першої інстанції рішення на підставі вищевказаних матеріалів справи апелянтом не надано і не здобуто таких під час апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП та в строки, передбачені ст.38 КУпАП, з урахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення та в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 березня 2021 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Рукавця О.В., в інтересах особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону№ 586-VI від 24.09.2008, із змінами, внесеними згідно із Законом№ 1446-VIII від 07.07.2016 року) - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя