Справа № 264/4869/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2021 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Іванченко Алла Миколаївна, розглянувши матеріали, що надійшли з Відділу поліції № 1 Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за ст.173-2 ч.1 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

08.07.2021 року о 10.00 годині ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , умисно вчинила дії психологічного характеру у відношенні свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме принижувала, ображала на адресу останнього, чим спричинила шкоду психологічного здоров`ю, тим самим скоїла насильство в сім`ї.

Правопорушниця в судовому засіданні провину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП визнала, просила не призначати їй покарання, а обмежитись усним зауваженням. Пояснила, що має малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 08.07.2021 року приблизно о 22.00 годині між нею та старшим сином ОСОБА_4 стався конфлікт. Він пішов гуляти на вулицю, і не відповідав на телефонні дзвінки. В поліцію вона звернулась сама, оскільки дуже хвилювалась за сина. Конфлікти в її сім`ї виникають постійно через ревнощі сина до молодшої сестрички. Дійсно, розмовляла із сином дуже гучно, проте не ображала його нецензурною лайкою. Син ігнорує її прохання та не виконує, що вона просить.

Частина перша ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, та тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується доданими до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 796126 від 12.07.2021 року матеріалами, а саме: довідкою про результати перевірки за зверненням на 102, рапортами, заявою та поясненнями ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 цього ж Закону, психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Враховуючи характер та ступінь тяжкості скоєного правопорушення, а також данні про особу правопорушниці, яка не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, з урахуванням малозначності вчиненого нею правопорушення, вважаю можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.22, 173-2 ч.2, 283 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції.

Суддя: А. М. Іванченко