Справа №295/8872/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Панченко Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

05.06.2021 о 18-00 год., у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , порушив терміновий заборонний припис, винесений відносно нього, а саме з`явився за місцем проживання ОСОБА_2 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Як вбачаться з матеріалів справи, ОСОБА_1 був обізнаний, що відносно нього розглядається справа про адміністративне правопорушення, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу. Суд також належним чином викликав його у встановленому законом порядку за адресою, вказаною ним при складенні протоколу.

Європейський суд з прав людини у справі «UNION ALIMENTARIA SANDERS S. A. проти Іспанії» (рішення №11681/87 від 07.07.1989) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також в рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (рішення №3236/03 від 03.04.2008)наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про дату і час розгляду справи, будь-яких клопотань суду не подавав, суд відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, розглядає справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до таких висновків.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, крім його письмових пояснень, підтверджується зібраними по справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №784889 від 02.07.2021; довідкою про результати розгляду матеріалів зареєстрованих в ЄО №29733 від 05.06.2021; письмовою заявою потерпілої ОСОБА_2 ; копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №092313 від 03.06.2021; рапортом поліцейського.

За таких обставин, оцінивши наведені докази, суд вважає вину ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні повністю доведеною, в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Г. В. Панченко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.