Провадження № 3/643/2932/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2021 року о 02 год. 26 хв. у м. Харкові по вул. Вагнера, буд. 24 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ford Escort», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки.

Вказаними діями порушив п. 2.3.В Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 29.05.2021 року о 02 год. 26 хв. у м. Харкові по вул. Вагнера, буд. 24 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Escort», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1.А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнає, підтверджує фактичні обставини зазначені у протоколах, справу просив розглянути у його відсутність.

З огляду на положення ч. 2 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою не передбачена обов`язкова участь правопорушника при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зважаючи на заяву ОСОБА_2 , суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи наступне.

У відповідності до положення ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Пунктом п. 2.3.В Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частина 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до п. 2.1.А Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Крім визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 121652 від 29.05.2021, рапортом від 29.05.2021, відеозаписом до протоколу ДПР 18 № 121652, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 121654 від 29.05.2021, рапортом, відеозаписом до протоколу ДПР 18 № 121654.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

Відповідно до ст. 12 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у віці 17 років.

Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, обставинами, що пом`якшують відповідальність правопорушника, згідно ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є щире розкаяння винного, вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, передбачених ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Кодексу України про адміністративні правопорушення до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Приписами ст. 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Між тим, ч. 2 ст. 13 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і ти же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_3 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 121, 126, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Згідно зі ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення остаточно накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Н.В. Новіченко