Справа № 189/1160/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Степанова О.С., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли з відділення поліції №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, інвалідом не являється, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2021 року ОСОБА_1 житель АДРЕСА_1 , який знаходиться під адміністративним наглядом у ВП №5 не з`явився на відмітку, чим порушив постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області.

Крім того, 12.06.2021 року ОСОБА_1 , 1970 р.н., житель АДРЕСА_1 , який знаходиться під адміністративним наглядом у ВП №5 не з`явився на відмітку, чим порушив постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області.

Крім того, 19.06.2021 року в період часу з 08:00 год. до 14:00 год., ОСОБА_1 , який перебуває під адміністративним наглядом не з`явився на реєстрацію до ВП №5, чим порушив пункт «г» постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2021 року.

Крім того, 26.06.2021 року в період часу з 08:00 - 14:00 год., ОСОБА_1 , який перебуває під адміністративним наглядом не з`явився на реєстрацію до ВП №5, чим порушив правила адміністративного нагляду, а саме: пункт «г» постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2021 року.

Крім того, 03.07.2021 року в період часу з 08:00 до 14:00 год., ОСОБА_1 , який перебуває під адміністративним наглядом не з`явився на реєстрацію до ВП №5, чим порушив пункт «г» постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2021 року.

Крім того, 10.07.2021 року в період часу з 08:00 до 14:00 год., ОСОБА_1 , який перебуває під адміністративним наглядом не з`явився на реєстрацію до ВП №5, чим порушив пункт «г» постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєних правопорушеннях визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, вина правопорушника підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАБ №726081 від 14.07.2021 року, ВАБ №726082 від 14.07.2021 року, ВАБ №726211 від 13.07.2021 року, ВАБ №726212 від 19.07.2021 року, ВАБ №726213 від 19.07.2021 року, ВАБ №726214 від 14.07.2021 року, рапортами, поясненнями, копією характеристики на ОСОБА_1 , копією постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП від 09.12.2020 року, копією постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області про продовження відносно ОСОБА_1 адміністративного нагляду від 21.04.2021 року.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 мають місце адміністративні правопорушення, які передбачені ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КУпАП України, його вина в судовому засіданні повністю доведена.

При призначенні адміністративного покарання, та враховуючи характер скоєних правопорушень, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують вину правопорушника, вважаю можливим притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного арешту, оскільки такий вид адміністративного стягнення для правопорушника ОСОБА_1 є достатнім і необхідним для його виховання.

Що стосується положень ст.326 КУпАП, якою передбачено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ч.1 ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 23-1 цього Кодексу.

Проте, рішенням Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 30 жовтня 2014 року по справі Швидка проти України (Заява № 17888/12), яке, окрім іншого, розглядалося в аспекті можливості оскарження рішення суду по справі про адміністративне правопорушення, яким було призначено стягнення у вигляді адміністративного арешту, і ефективності застосування рішення апеляційного суду, в разі скасування рішення місцевого суду, було визначено таке.

п.44 суд вважає за належне розглянути цю скаргу за статтею 2 Протоколу №7, у якій зазначено таке:

1. Кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку. Здійснення цього права, включаючи підстави, на яких воно може бути здійснене, регулюється законом.

2. Із цього права можуть поширюватися винятки для передбачених законом незначних правопорушень або коли відповідну особу судив у першій інстанції найвищий суд, або коли її було визнано винною і засуджено після оскарження виправдувального вироку.

53. Суд зазначає, що апеляційна скарга заявниці на постанову від 30 серпня 2011 року, подана того ж дня, не зупиняла виконання судового рішення, а накладене стягнення було застосовано невідкладно. Це було зроблено відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким передбачено невідкладне виконання постанови лише, якщо вона стосується позбавлення волі. Якщо б покарання було іншим, рішення суду першої інстанції набрало б законної сили лише за відсутності апеляційної скарги упродовж встановленого законодавством строку або якщо б апеляційний суд залишив його без змін. Проте у цій справі перегляд судом апеляційної інстанції відбувся після того, як заявниця відбула у повному обсязі призначене судом першої інстанції покарання. Суд вважає незрозумілим, як такий перегляд на цій стадії міг ефективно виправити недоліки рішення суду нижчої інстанції.

54. Суд не оминає увагою той факт, що якби апеляційний суд скасував постанову суду першої інстанції, то заявниця могла вимагати на цій підставі виплати їй відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди. Проте такий ретроспективний та виключно компенсаторний засіб юридичного захисту не можна вважати заміною права на перегляд, закріпленого у статті 2 Протоколу №7. Інше рішення суперечитиме усталеному принципові практики Суду, згідно з яким Конвенція покликана гарантувати не якісь теоретичні або ілюзорні права, а права, які є ефективними на практиці (див., mutatis mutandis, вищезазначене рішення у справі Ейрі проти Ірландії (Airey v. Ireland), п. 24, та рішення у справі ОСОБА_3 проти Іспанії (Garciia Manibardo v. Spain), заява № 38695/97, п. 43, ECHR 2000?II).

55. З огляду на вищевикладене Суд констатує, що у цій справі було порушення статті 2 Протоколу №7.

Таким чином, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЄСПЛ, суддя вважає, що не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення.

У зв`язку з цим необхідно надати ОСОБА_1 десятиденний строк для можливості оскарження даної постанови.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн. на користь держави.

Керуючись рішенням Європейського суду з прав людини від 30 жовтня 2014 року по справі Швидка проти України (Заява № 17888/12), ст.2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.24, 32-35, п.1 ч.1 ст.284, ст.326 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, притягнувши його до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 454,00 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі через Покровський районний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: О.С. Степанова