ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр-на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , верстатник ТОВ «Гербор-Холдинг», за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 686161 від 03 серпня 2021 року, складеного поліцейським офіцером громади Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Бабій О.Р., вбачається, що 09 липня 2021 року о 19 год 42 хв гр-н ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді по АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою та образливо чіплявся на адресу ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши зібрані у справі письмові докази, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ст.173 КУпАП дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони хуліганство характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.

Під час розгляду справи суддею, ОСОБА_1 винним себе не визнав, пояснив, що між ним та ОСОБА_2 тривалий час існують особисті неприязні відносини, через що між ними часто відбуваються конфлікти, оскільки вона є соціальним працівником, здійснює догляд за його батьком, і відверто заявляє про свої майнові права на майно, що залишиться після смерті батька. 09 липня 2021 року між ним та ОСОБА_2 виникла сварка, оскільки остання не захотіла його впустити в батьківський будинок. Під час цього між ними виникла сварка, в ході якої вони обізвали одне одного, однак не лаялись і не ображали нікого нецензурною лайкою, а його дії не були спрямовані на порушення громадського порядку.

Ці доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення порушень закону, знайшли своє підтвердження в суді, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Сам протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не є, на думку суду, належним і допустимим доказом в розумінні ч.1 ст.251 КУпАП.

Як вбачається з рапорту, зареєстрованого в ІТС ІПНП (журналі ЄО), 09 липня 2021 року від ОСОБА_2 надійшло повідомлення з приводу неправомірних дій її знайомого ОСОБА_1 , під час виниклого конфлікту, в ході якого він заподіяв їй тілесні ушкодження.

Рапортом заступника начальника СД Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області Сидорук О.П. стверджується, що обставини, викладені у повідомленні ОСОБА_2 , не знайшли свого підтвердження.

З письмової заяви ОСОБА_2 вбачається, що у неї з ОСОБА_1 виник словесний конфлікт, під час якого останній її ображав лайливими словами та шарпав. Вона є соціальним працівником та доглядає за батьком ОСОБА_1 . Такі конфлікти між ними виникали неодноразово.

Обставини, викладені ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді, знайшли своє підтвердження у письмових поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Керуючись ст.247, ст.284 КУпАП, на підставі ст.173 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко