Справа № 656/444/21
Номер провадження 3/656/221/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Херсонської області Ференц Р.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Генічеського районного відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянка України, пенсіонерка, особа з інвалідністю, інвалід ІІІ групи, на утритманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, зі слів до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалась, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Обставини справи

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2021 у провадження судді Іванівського районного суду Херсонської області Ференц Р.І. передана справа №656/444/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.221 КУпАП судді районних судів розглядають справи про адміністративне правопорушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку, передбачені ст.173 КУпАП.

Під час підготовки до розгляду справи вирішується питання, чи належить до компетенції судді розгляд справи. Суддя, в дотримання вимог ст.278 КУпАП про те, що справа про адміністративне правопорушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку, підвідомча Іванівському районному суду Херсонської області, у зв`язку з чим приходить до висновку, що до компетенції судді відноситься розгляд справи цієї категорії.

Опис обставин, установлених судом під час розгляду справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 585440 від 09.07.2021 року, який складений інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Генічеського відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області капітаном поліції Вершлягою Ю.В. вбачається, що 09.07.2021 року о 10.00 год. в смт Іванівка по вул. Миру, громадянка ОСОБА_1 виражалась нецензурною лайкою в приміщенні надання безоплатної правової допомоги, чим вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП.

Поліцейський, складаючи відносно згаданої особи протокол про адміністративне правопорушення в сфері громадського порядку і громадської безпеки вбачав в діях такої особи порушення.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснень не надавала.

Згідно супровідного листа відділення поліції №2 Генічеського відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області за вихідним №7330/38.2 від 02.08.2021 року на адресу Іванівського районного суду Херсонської області було скеровано матеріали на 3 аркушах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, які надійшли в Іванівський районний суд Херсонської області 04.04.2021 року за вхідним №1857/21вх.

Враховуючи обмежені законом строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбачені ст.173 КУпАП, на час поступлення адміністративних матеріалів в суд, особа, яка складала адміністративні матеріали не забезпечила присутність особи, яку виріщено притягнети до відповідальності. Водночас судом вживалися заходи до виклику особи в судове засідання 05.08.2021 року, 06.08.2021 року. Присутність такої особи було забезпечено в судовому засіданні.

Будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, отримавши інформацію від суду про вчинення відповідної процесуальної дії, яка направлена судом за належною адресою і повернено, вважається, що такий адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії належним чином, в судове засідання особа з`явилася.

Відтак, вбачаючи про відсутність порушення прав особи, стосовно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, оскільки згідно зі ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а за відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду.

Дослідивши матеріали адміністративної справи стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відсутні обставини, що виключають розгляд справи, оскільки складений протокол адміністративні правопорушення, що посягає на громадський порядок і громадську безпеку, складений уповноваженою державою особою, оскільки від імені органів Національної поліції оформляти справи про адміністративні правопорушення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали свідчать про подію та склад адміністративного правопорушення, про осудність особи, яка вчинила протиправну дію, про вчинення дій собою не в стані крайньої необхідності, на момент розгляду справи не закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст.129 Конституції України.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.1 КУпАП завданням є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 278 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів, в силу вимог ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд. Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

До матералів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 долучено підтвердження, з яких вбачається, що ОСОБА_1 є суб`єктом злочину, оскільки є осудною особою, яка досягла 16-річного віку.

Згідно протоколу прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_2 від 09.07.2021 року, останній просить вжити заходів до ОСОБА_1 , яка 09.07.2021 року близько 10 години у приміщенні безоплатної правової допомоги виражалась нецензурною лайкою.

При прийнятті цієї заяви потерпілий ОСОБА_2 був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення правопорушення, що підтверджується його підписом у протоколі.

З письмових пояснень відібраних 09.07.2021 року поліцейським у потерпілого ОСОБА_2 , встановлено, що 09.07.2021 року, години в поясненні не вказано, в приміщенні безоплатної правової допомоги ОСОБА_1 виражалась нецензурною лайкою на його адресу. Як зазначив потерпілий ОСОБА_2 в протоколі пояснення, з його слів записано вірно.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що він здійснив виклик поліції на неадекватну поведінку ОСОБА_1 , яка голосно виловлювалася, говорила сама зі собою, оскільки така прийшла у відділ «Іванівське бюро правової допомоги» Каховського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Однак у зв`язку з тим, що у нього на 10.00 год. було призначено до слухання в суді справи, через поважні причини він не зміг здійснити прийом ОСОБА_1 , покинув приміщення бюро правової допомоги. Пояснив, що не був присутній при складанні адміністративного протоколу працівниками поліції, не був присутній в момент, коли прибули працівники поліції. Підписання протоколу і пояснень здійснив після прибуття в приміщення бюро правової допомоги зі суду. Окрім цього потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що в протоколі в описовій частині не вірно вказано адресу відділу «Іванівське бюро правової допомоги» Каховського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (не вулиця Миру, а вулиця Молодіжна,4), а також те, що 09.07.2021 року о 10.00 год. не могли мати місце події, а скоріше, оскільки ОСОБА_1 прибула приблизно о 10.45 год. і він здійснив телефонний дзвінок о 09.58 год. на гарячу лінію 102. В приміщенні бюро правової допомоги також знаходилася ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї провини не визнала пояснила, що 09.07.2021 року приблизно в ранковий час, перед обідом, можливо це було 11.00 год., вона звернулася у відділ «Іванівське бюро правової допомоги» Каховського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Присутній був ОСОБА_2 , який відмовився надавати їй правову допомогу, приміщення бюро правової допомоги покинув. У зв`язку з чим вона звернулася до ОСОБА_3 . В засіданні ОСОБА_1 зазначила, що на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, вважає, що до неї упереджено відносяться і ставляться, не надають правової допомоги, нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 не висловлювалася, оскільки таку не використовує.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 585440 від 09.07.2021 року, який складений інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Генічеського відділу поліції ГУ НП України в Херсонській області капітаном поліції Вершлягою Ю.В. з якого вбачається, що 09.07.2021 року о 10.00 год. в смт Іванівка по вул. Миру, громадянка ОСОБА_1 виражалась нецензурною лайкою в приміщенні надання безоплатної правової допомоги, чим вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії такої посадової особи, що його складала в порядку, передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися. Протокол не містить жодних зауважень з боку правопорушника, а також зі сторонни потерпілої особи. Правопорушник протокол не підписав, протее протокол підписаний без зауважень потерпілим ОСОБА_2 .

Проте суд критично ставиться до такого протоколу як належного доказу, оскільки в протоколі не вірно зафіксовано час порушення, а також юридична (поштова) адреса місця порішенн. Окрім цього, як становив суд з пояснень потерпілого ОСОБА_2 , протокол складався у його відсутність, і в протоколі не зафіксовано свідка ОСОБА_3 , яка булла присутні, у зв`язку з чим були допущені помилки в протоколі.

Статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Іншими словами, дрібним хуліганством визнаються дії, що не мають ознак кримінально караного хуліганства.

З описової частини адміністративного протоколу в провину ОСОБА_1 ставиться нецензурна лайка в громадському місці.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006 року, № 10 Про судову практику у справах про хуліганство хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства.

Нецензурною лайкою є грубою формою неповаги до громадської моральності, непристойні висловлювання, один із різновидів словесної брутальності. У правовій літературі зазначається, що незалежно від того у зв`язку з якими обставинами особа висловлює своє роздратування у формі нецензурної лайки, вона скоює проступок, за який підлягає відповідальності в адміністративному порядку.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності.

Словесне хуліганство не загрожує життю та здоров`ю людей, проте використання нецензурних слів виявляє, перш за все, грубе, образливе ставлення до оточуючих. Воно, знижує рівень людського спілкування та завдає моральної шкоди духовному стану суспільства, ображає людську гідність.

Причинами вживання лайки є засобом пониження соціального статусу адресата, при хворобливій схильності до матюків і є симптомом деяких психічних захворювань, як засіб вербальної агресії або як вигук.

В адміністративному протоколі відображено застосування нецензурної лайки ОСОБА_1 і не відображено причин вживання такої лайки. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 пояснив причин вживання ОСОБА_1 нецензурних слів як реакцію ОСОБА_1 на те, що він викликав поліцію, а а також вказав вжиті слова ОСОБА_1 дослівно «ці суки нехай приїжджають, вони все рівно нічого не зроблять» при цьому потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 не була використана цинічна нецензурна лайка в сфері статевих відносин адресована в сторону працівників поліції.

Під іншими подібними діями, що порушують громадський порядок і спокій громадян процесуальний закон, враховуючи описову частину адміністративного протоколу, відносить також вигуки, крик, насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, безпідставне порушення спокою громадян, лихослів`я, ґвалт і крики з хуліганських мотивів. В судовому засіданні не здобуто доказів того, що ОСОБА_1 використовувала нецензурні вигуки, крики, здійснила насильницьке вторгнення в громадське місце всупереч забороні певних осіб.

Під громадським порядком передбачено система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що було припинено діяльність будь-якого державного ограну.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце частина, чи частини будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, постійно, періодично або час від часу.

Зокрема судом встановлено, що події мали місце в громадському місці, проте в протоколі таке громадське місце не чітко ідентифіковане і не конкретизоване, що призвело до порушення в цій частині вимог процесуального закону стосовно фіксування в протоколі окрім часу вчинення правопорушення місця вчинення правопорушення.

Допитані сторони в судовому засіданні підтвердили, що події мали місце за адресою АДРЕСА_2 , а не за адресою вулиця Миру, як вказано в адміністративному протоколі. Події мали місце в приміщенні відділу «Іванівське бюро правової допомоги» Каховського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки особи, яка скоює хуліганські дії. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне цього.

Отже, дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок.

Судом встановлено, що між потерпілим ОСОБА_2 і ОСОБА_1 09.07.2021 року раптово виникли непорозуміння в частині надання одни і отримання други правової допомоги, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1 наданими нею в судовому засіданні, а також поясненнями ОСОБА_2 , тому сварка, що виникла між ними, не відбулася не на ґрунті хуліганства, або порушенням громадського порядку, а на ґрунті і під час прийому в приміщенні бюро правової допомоги.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не мала на меті порушити громадський порядок. Мета звернення її в установу була отримання безоплатної вторинної правової допомоги, оскільки кожна особа має певні права, гарантовані Контитуцією України, в тому числі на правову допомогу. Своє звернення в бюро правової допомоги вона мотивувала тим, що їй необхідна була правова допомога в частині позбавлення її права на соціального працівника по її обслуговуванню як особи з інвалідністю.

В судовому засіданні підтверджено потерпілим ОСОБА_2 факт звернення в бюро правової допомоги ОСОБА_1 09.07.2021 року в ранковий час приблизно до 10.00 годин. При цьому не було тимчасового припиненням діяльності бюро правової допомоги.

Цінності, які повинна сповідувати системи безоплатної правової допомоги, в тому числі і працівники такої системи усна та письмова комунікація з клієнтами а також довіра клієнтів, до яких згідно із ст..14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» і відноситься ОСОБА_1 , як особа яка має право на безоплатну вторинну правову допомогу, оскільки перебуває під юрисдикцією України, оскільки її середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, а також як особа з інвалідністю.

На думку суду, якщо б і була застосована ненормативна лексика, лайка ОСОБА_1 в приміщенні бюро правової допомоги, то в даному випадку це була б реакцією ОСОБА_1 на те, що їй як особі, яка має право на правову допомогу, така допомога не була надана в повному об`ємі і така реакція відбулася не на ґрунті хуліганства, або порушенням громадського порядку, а виконувала іншу функцію від психологічної розрядки, до вислову невдоволення, презирства до способу ненадання допомоги. Оскільки лайка допомагає зв`язати в спілкуванні різні сегменти мовлення і лайка є реакцією на звільнення почуттів. При цьому, при лайці, при застосуванні ненормативної лексики, свідомі і повноцінні особи діють за принципом, що лихослів`я породжує лихослів`я, оскільки за психоаналізом, лихослів`я є видом регресивного психологічного захисту.

Зі змісту п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про хуліганство» №10 від 22.12.2006 року слідує, що при накладенні адміністративних стягнень, передбачених ст.173 КУпАП, на осіб, які вчинили дрібне хуліганство, суддя повинен у кожному конкретному випадку враховувати характер учиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та сукупність доказів у їх взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не вчинила дрібне хуліганство, тобто своїми діями не вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і інтересів підприємств, установ та організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі, гідності інших громадян, правил співжиття, виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Крім того суд зазначає, що у Рішенні Конституційного Суду України від 25.12.1997 року №9-зп у справі за зверненням жителів міста Жовті Води встановлено, що суд не може відмовити у правосудді, якщо мають місце ущемлення прав і свобод громадян, інакше це було б порушенням прав на судовий захист, яке згідно зі ст..64 Конституції України не може бути обмежено.

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ч.1 ст.8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши всі обставини справи, суд дійшов висновку про недостатність доказів для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП і вважає, що в її діях відсутній склад цього правопорушення, справу про адміністративне правопорушення слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки належними та допустимими доказами не доведено порушення громадського порядку.

Відшкодування шкоди.

Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у ст.213 КУпАП одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. В даній справі суд не вирішує питання про відшкодування майнової шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування, оскільки така шкода не заподіяна, справа закривається за відсутністю складу адміністративного правопорушення .

Вирішення питання про вилучені речі і документи.

Судом не вирішується питання стосовно вилучених речей і документів, оскільки такі не вилучалися.

Положення про стягнення судового збору.

Згідно із ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір і порядок сплати встановлюється Законом.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , то відповідно судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.173,221,280,268,269,283-287 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Іванівський районний суд Херсонської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р. І. Ференц