Справа № 643/8065/21
Провадження № 3/643/2469/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2021 м.Харків

суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , одруженого, має на утримання неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого інженером у філії ДП «Український державний центр радіочастот», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2021 о 22 год. 02 хв. водій ОСОБА_1 поблизу буд. 75 по Салтівському шосе в м. Харкові, керував автомобілем Mercedes-Benz державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння та з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення вимови, почервоніння очей, виражене тремтіння рук. Водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, за результатом якого встановлено, що у видихаємому повітрі вміст алкоголю склав 1,31% проміле. ОСОБА_1 був не згоден з даним оглядом, та відмовився у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

В суді ОСОБА_1 вину не визнав у повному обсязі, зазначив, що 21.04.2021 о 22 год. 02 хв. він дійсно керував автомобілем Mercedes-Benz державний номерний знак НОМЕР_2 , цей автомобіль належить його другу. За вісім годин до того, як сісти за кермо автомобіля він вживав алкоголь пиво, в той день він не планував сідати за кермо, але мав допомогти своєму приятелю, ознак алкогольного сп`яніння в нього не було. Працівники поліції, які його зупинили, поводилися з ним упереджено, застосували фізичне насилля, а саме, вирвали з його рук документи. З цього приводу він телефонував на гарячу лінію поліції, письмово не звертався. Заявив усне клопотання про допит свідка його приятеля, який був присутній на місці події та може підтвердити упереджене ставлення працівників поліції. Причину зупинки працівники поліції постійно змінювали, винесли стосовно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за нібито порушення ним ПДР України, яка на теперішній час оскаржується ним в судовому порядку. Дійсно, він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, проте, на його думку, пристрій був несправний, та з його результатом він не погодився. Їхати до лікарні для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, але бажав проходити такий огляд у присутності адвоката. Самостійно для огляду у медичний заклад не звертався через відсутність коштів, побоювання, що автомобіль евакуюють, та він розгубився. Вказав, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушено процедуру його складення, порушені його права, він був позбавлений можливості надати пояснення; процедури надання письмових пояснень після складання протоколу він не знав та через відсутність коштів був позбавлений права на правничу допомогу. Зазначив, що автомобіль є засобом його існування, оскільки він неофіційно підробляє таксистом, при цьому якої саме служби таксі не повідомив. Після дослідження відеозапису з місця події в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що адвокат на ім`я ОСОБА_3 прибув на місце події пізніше. Просив закрити провадження у справі, у зв`язку з неупередженим ставленням до нього з боку працівників поліції.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, відеозапис з місця події, дійшов до наступного висновку.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про допит свідка, суд дійшов про недоцільність його задоволення, оскільки обставини справи підтверджується наданими до справи відеозаписами з місця події, в зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні такого клопотання.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я

П. 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

ОСОБА_1 у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу 21.04.2021 о 22 год. 02 хв. пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, та результатами тесту засобу «Drager Alkotest 6820» прилад ARHF 0027 тест № 1307 вміст алкоголю склав 1,31 %.

З відеозапису з місця події вбачається, що після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на питання працівника поліції, чи згоден ОСОБА_1 з його результатом, останній відмовився, а також відмовився у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Крім того, з наданого відеозапису вбачається та не заперечується ОСОБА_1 , що на місті події був присутній адвокат, прізвища якого ОСОБА_1 суду не повідомив, а повідомив, що адвокат приїхав пізніше.

Таким чином, ОСОБА_1 не був позбавлений у користуванні правничою допомогою та реалізації своїх прав, які йому були роз`яснені працівниками поліції, в тому числі і на правничу допомогу.

З відеозапису вбачається, що працівники поліції поводились з ОСОБА_1 ввічливо, без упередженого ставлення, ОСОБА_1 телефонував на гарячу лінію поліції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, так і за відмову від проходження обстеження на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5, п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я підтверджується письмовими поясненнями свідків, наявними у матеріалах справи, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5, п.2.9. «а» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, , а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 134304 від 21.04.2021, результатами тесту технічного засобу «Drager Alkotest 6820» (1,31%), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення водія транспортного засобу на огляд, письмових поясненнях свідків, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з місця події.

Суд приходить до висновку, що невизнання своєї провини ОСОБА_1 пояснюється його намірами зменшити ступінь своєї вини, та полегшити свою участь, а також вибраною тактикою захисту у суді.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують вину притягуваного судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КупАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454,00 грн., які підлягають стягненню з правопорушника.

Керуючись ст. ст. 23, 30-35, 40-1, ч.1 ст. 130, 256, 266 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого інженером у філії ДП «Український державний центр радіочастот», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу сплачується за наступними реквізитами:

Отримувач: ГУК Харківській області 21081300 код отримувача 37874947 банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0020001; призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого інженером у філії ДП «Український державний центр радіочастот», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами: Отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA0026001; призначення платежу: судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Відповідно до положень ст. ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Т. В. Поліщук