Справа № 727/3227/21
Провадження № 3/727/3246/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Мамчин П.І., за участю захисника Гуцула А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 03.04.2021 року серії ААБ №113046, 03.04.2021 року о 05 год. 45 хв. в м. Чернівці по вул. Б.Хмельницького, 34 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 213CDI» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України не визнав. Пояснив суду, що дійсно 03.04.2021 року домовився про зустріч із знайомими та поїхав до них додому, за адресою м. Чернівці, вул. Б.Хмельницького та у зв`язку із тим, що вільних місць для паркування не було, він припаркував свій транспортний засіб на пішохідному переході. Під час зустрічі з друзями, разом із ними вжив алкогольні напої. Оскільки після зустрічі, був досить пізній час, з метою уникнення домашніх конфліктів внаслідок вживання спиртного, вирішив піти до автомобіля та переночувати у ньому. Близько 05 год. 20 хв. у вікно автомобіля постукали, від чого він прокинувся. Біля автомобіля стояв працівник поліції та повідомив, що він порушив ПДР, що полягає в тому, що його автомобіль припаркований на пішохідному переході та у разі, якщо він не усуне правопорушення працівник поліції буде змушений відреагувати на вказане правопорушення та притягнути його до відповідальності. На запитання ОСОБА_1 до поліцейського, яким чином можливо усунути порушення, останній повідомив йому, що він має від`їхати назад. Після чого він завів автомобіль та намагався від`їхати, однак на вимогу поліцейського припинив рух. У подальшому працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду він відмовився. Зазначив, що працівниками поліції до матеріалів справи не долучено жодних доказів того, що він керував транспортним засобом 03.04.2021 року. Також, зазначив, що працівник поліції вплинув на нього з метою спровокувати його на скоєння правопорушення, який в іншому випадку не було б скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення правопорушення. На підставі викладеного, просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази у справі, переглянувши доданий до справи диск з відео файлами з боді-камер поліцейських, суд, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення основним завданням його є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу, прав та законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб*єктом вчинення адміністративного правопорушення є будь-яка особа, яка керувала транспортним засобом за диспозиції вказаної у статті.

Об*єктивна сторона правопорушення виражається у керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема переглянутого відео з бодікамер поліцейських, автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 213CDI» д.н.з. НОМЕР_1 припаркований на пішохідному переході. До автомобіля підходить поліцейський, стукає у вікно та повідомляє, що ОСОБА_1 порушив правила зупинки. ОСОБА_1 намагається запустити двигун, однак він не запрацював, після чого водій повторно намагається запустити двигун, але на вимогу поліцейського припиняє. У подальшому працівник поліції запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, нащо ОСОБА_1 відмовився.

З копії постанови серії ЕАН №4011777 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України вбачається, що ОСОБА_1 припаркував свій транспортний засіб на пішохідному переході, чим порушив вимоги п.15.9 ПДР. Вказана обставина не може братися до уваги, так як не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 213CDI» д.н.з. НОМЕР_1 .

Інших доказів щодо підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом працівниками поліції до матеріалів справи не долучено.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вважаю, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, також останні діяли не у відповідності до своїх повноважень та способу, передбачених чинним законодавством, тому протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимими доказом в розумінні ст.251 КУпАП, а інші докази не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, які були б підставою для вимог щодо проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП.

Жодних належних, допустимих, достовірних доказів, які б підтверджували обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України судом не встановлено.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому слід виходити з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 , відносно якого складено протокол, заперечує факт керування транспортним засобом, при цьому у суду відсутні інші належні та допустимі докази, які б могли спростувати пояснення правопорушника, вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст.130 ч.1 КпАП України, провадження по справі слід закрити на підставі ст. 247 п.1 КпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.130 ч.1, 221, 247 ч. 1 п.1, 251, 254, 256, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

СУДДЯ: