Справа № 301/986/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2021 р. м. Іршава

Суддя Іршавського районного суду Закарпатської області Бобик О.І., за участю секретаря судового засідання Бобіта Г.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представника адвоката Попик В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника відділення поліції № 1 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої,

за ч. 1 ст. 130КУпАП,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 08.04.2021 о 21:30 год. в с. Довге, по вул. Боднарівська, керувала транспортним засобом марки Опель Астра G, н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків проводився приладом «Драгер», чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала, пояснила, що 08.04.2021 у її співмешканця зламався автомобіль марки Опель Астра, який був залишений у с. Довге по вул. Боднарівська. І коли вона сиділа на водійському сидінні у вказаному автомобілі, щоб забрати документи, то до неї підійшли поліцейські і сказали, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння і запропонували їй пройти освідчення на стан сп`яння за допомогою приладу Драгер. На, що вона погодилась, сіла у поліцейську машину і вони поїхали у центр села Довге, де вона продула Драгер у присутності двох свідків. З результатом була не згідна і сказала поліцейським, що бажає пройти освідчення у лікарні, але такі її у лікарню не відвезли. А також уточнила, що випила одне безалкогольне пиво. Вона не вживає спирті напої, оскільки має на утриманні малолітню дитину віком 1 рік і 8 місяців.

Свідок ОСОБА_2 суду показав, що 08.04.2021 у с. Довге, по вул. Боднарівська було зупинено траспортний засіб марки Опель Астра G, н.з. НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 .. Оскільки з порожнини рота відчувався запах алкоголю, то ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідчення за допомогою приладу Драгер, на що остання погодилася і пройшла тест на драгері у присутності двох свідків, за що на неї було складено протокол про адміністративне правопорушення. На місці зупинки не можна було пройти тест, оскільки не було свідків і вони поїхали за згодою ОСОБА_1 у центр с. Довге, де остання пройшла освідчення на стан сп`яніння. Проводилася відеофіксація на мобільний телефон патрульного, оскільки бодікамера розрядилася.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що 08.04.2021 у центрі с. Довге був запрошений працівниками поліції у якості свідка, і у його присутності ОСОБА_1 продула трубку на приладі Дарагер, де було 0,44 проміле, після чого працівники поліції склали протокол.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що з ОСОБА_1 вони є односельчанами і проживають на одній вулиці. 08.04.2021 у центрі с. Довге був запрошений працівниками поліції у якості свідка. У його присутності ОСОБА_1 продула трубку на приладі Дарагер, де був результат 0,44 проміле, після чого працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник Попик В.В. приєднав до матеріалів справи клопотання про закриття адміністративної справи, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та просив закрити справу з мотивів викладених у клопотанні.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Попик В.В., свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 р. (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння (п.3 розділу І Інструкції) є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 08.04.2021 серії ДПР18 № 394746, з якого слідує, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Опель Астра, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер».

Вина ОСОБА_1 також підтверджується:

- квитанцією результату алкотесту Драгер 6810 № 1309 від 08.04.2021, згідно якої у ОСОБА_1 було виявлено 0,44 % проміле алкоголю, дана квитанція містить всі необхідні складові: час та місце проведення тесту, дані про осіб учасників тестування інспектора та особу, що тестується, підписи останніх, результат тесту, що на думку суду, є доказом того, що ОСОБА_1 була згідна з результатами огляду за допомогою приладу Драгер;

- поясненнями свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які засвідчили, що ОСОБА_1 у їх присутності пройшла огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотесту Драгер, показник якого після проведення тесту склав 0,44 % проміле;

- поясненнями свідка ОСОБА_2 , який показав, що є працівником поліції та здійснював патрулювання у с. Довге, де було зупинено автомобіль Опель Астра, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , під час зупинки було виявлено, що у водія наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Водію у присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Результат огляду 0,44 % проміле, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення, за ч.1 ст.130 КУпАП;

- відеозаписом правопорушення, дослідженим під час розгляду даної справи, на якому міститься запис того, як працівники поліції здійснюють притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності у відповідності до вимог вищезазначеної Інструкції; також з відео вбачається, що відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення штрафу за керування автомобілем без посвідчення водія.

- письмовим поясненням ОСОБА_1 у протоколі, яка власноруч написала, що випила одне пиво, що також свідчить про те, що ОСОБА_1 погодилася з результатом тестування.

Суду не надано належних доказів на спростування вказаних обставин, а заперечення адвоката Попик В.В. про те, що прилад Драгер 6810, яким проводився огляд ОСОБА_1 , не сертифікований та не може бути доказом знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, суд оцінює критично з огляду на наступне.

Пунктом 1статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Пунктом 3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху»затвердженого наказом МВС №33 від 01.03.2010 року, який наразі є чинним, спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, окрім інших, є газоаналізатор «Alcotest 6810».

Вказаний виріб був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений Постановою КМУ від 09.11.2004 року №1497, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 року.

Відповідно до роз`яснень наданих ДП «Український медичний центр сертифікації» № 45 від 18.01.2018 року включення згідно Постанови КМУ № 1497 Драгер «Алкотест 6810» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію.

З огляду на викладене вище, використання медичних виробів газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 р. по 10.02.2015 р., є законним.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 (один) рік.

З роздрукованого результату приладу Drager Alcotest 6810, за допомогою якого ОСОБА_1 проходила огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 13.11.2020, а правопорушниця проходила огляд на стан сп`яніння 08.04.2021, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Drager Alcotest 6810, отже підстави для визнання його результатів недійними відсутні.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на те, що вона випила одне безалкогольне пиво та не керувала транспортним засобом, а просто сиділа на водійському сидінні, то суд таке оцінює, як спробу ухилення останньої від адміністративної відповідальності, оскільки керування нею транспортним засобом стверджується показами свідка ОСОБА_2 , самою згодою ОСОБА_1 пройти освідчення, підписанням нею протоколу про адміністративне правопорушення, її поясненнями, що випила одне пиво, а також тим, що відносно неї було винесено постанову про притягнення до адмінвідповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, яка нею не оспорювалася. А також, посилання ОСОБА_1 на те, що вона бажала пройти освідчення на стан сп`яніння у лікарні, суд теж оцінює, як спробу уникнення від відповідальності, та таке спростовується відеозаписом, із якого вбачається, що остання згідна з результатом «Драгер», про що поставила свій підпис на результаті освідчення приладу «Драгер» та на протоколі.

Також, твердження захисника Попик В.В., що працівники поліції в порушення вимог КУпАП, під час складання адміністративного протоколу, не роз`яснили ОСОБА_1 ст. 268 КУпАП та не дали можливості скористатися правовою допомогою захисника є надуманими.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 394746 від 08.04.2021 ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст. 268 КУпАП, що засвідчено її підписом у відповідній графі протоколу, що підтверджує дотримання працівниками поліції процедури складання адміністративного протоколу.

Що стосується доводів адвоката Попик В.В. про визнання відеозапису неналежним доказом з підстав того, що не зазначено пристрій технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Отже, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП будь-який відеозапис ( до того ж зафіксований не в автоматичному режимі) на якому є будь-які фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим відсутність в постанові відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис жодним чином не може визнати фото або відеозапис неналежним доказом, оскільки це суперечить змісту ст. 251 КУпАП.

Також казаний відеозапис не є єдиними доказом та узгоджується з поясненнями свідків.

Твердження адвоката про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння відбувся не на місці зупинки транспортного засобу (с. Довге, вул. Боднарівська), а в іншому місці (с. Довге, вул. Велика), як того вимагає Інструкція, суд вважає таким, що не спростовує факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, з показів самої ОСОБА_1 , а також свідка ОСОБА_2 слідує, що працівники поліції, запропонували їй проїхати від місця зупинки (с. Довге, вул. Боднарівська), до місця складання протоколу (с. Довге, вул. Велика) у зв`язку з необхідністю залучення свідків та виконання вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції.

Суд враховує також, те що в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29. 06. 2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16. 10. 2008), Європейський суд вказав на те, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09. 06. 2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24. 03. 2005) Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Приймаючи до уваги викладене, суддя робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, клопотання захисника Попик В.В. про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення задоволенню не підлягає.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суддя виходить з характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню її вини, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність не встановлено та інших вимог ст. 33 КУпАП.

Відповідно до відповіді на запит № 31/7/6-258 від 22.04.2021 начальника ТСЦ МВС № 2146 ОСОБА_1 посвідчення водія не отримувала.

Так, згідно п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Таким чином, враховуючи те, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відноситься до суспільно небезпечних, носить умисний характер дій порушниці та свідчить про її неповагу до безпеки руху, при цьому факт, що ОСОБА_1 керувала автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія, тобто вона не була водієм в розумінні роз`яснень, які містяться в п. 1.10.ПДР України, суд вважає за необхідне призначити останній стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки саме таке покарання буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушниці, ступеню її вини та її вихованню і запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 454,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 280, 283, 284 КУпАП України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлено 09 липня 2021 року.

Суддя Іршавського

районного суду : О. І. Бобик