ПОСТАНОВА

Іменем України

22 липня 2021 року с.м.т.Шевченкове

Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Тордія Е.Н., розглянувши адміністративний матеріал №637/695/21 (3/637/251/21), який надійшов з ВПД №1 (Шевченкове) Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області у відношенні:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не працююча, інд. код невідомий, що мешкає в АДРЕСА_1

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Роз`яснені права, передбачені ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.63 Конституції України,-

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст правопорушення та фактично встановлені обставини

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 13 липня 2021 року, приблизно о 14.00 годині ОСОБА_1 АДРЕСА_1 вчинила сварку з ОСОБА_2 висловлювалась брудною лайкаю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позиція учасників судового процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що дійсно в зазначений час вона знаходилася в

АДРЕСА_1 але ніяких протиправних дій відносно ОСОБА_2 не виказувала, громадський порядок і спокій громадян не порушала. Також зазначила ,що саме ОСОБА_2 почала сварку та висловлювалась на її адресу нецензурною лайкою, вона їй відповіла також ,більш того саме ОСОБА_2 та її родичі нанесли їй тілесні ушкодження.

Суддя, вислухавши пояснення порушника, вивчивши матеріали справи, а також наявні докази у справі, дійшов до наступного.

Мотиви суду та застосовані правові норми.

Положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують адміністративну відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, обєктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Диспозицією статті 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено вчинення правопорушником дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Виходячи з диспозиції цієї норми закону, суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і обов`язковим мотивом - неповагою до суспільства (хуліганські спонукання), тобто прагненням показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

При цьому такі дії мають вчинятися особою безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення у статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» № 2899-IV.

Аналізуючи протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №156708 від 13 липня 2021 року, суд констатує відсутність посилання на об`єктивну сторону правопорушення передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення , яка виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Факт правопорушення, протиправних дій з боку ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 у громадському місці, внаслідок чого громадський порядок і спокій громадян були порушені в судовому засіданні свого підтвердження не знайшов..

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які у своєї сукупності свідчили про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення до протоколу не долучено.

Норма ст. 62 Конституції України, закріплююча принцип презумпції невинуватості відносно тлумачення всіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, підлягає застосуванню до вищевказаних осіб та при вирішенні справи, як норма прямої дії, відповідно до ст. 8 Конституції України.

У відповідності до ст. 248 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу та інших обставин.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Висновки суду щодо застосування адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження у справі.252, 280, 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена Харківським апеляційним судом протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд Харківської області.

СУДДЯ