Справа № 428/1705/21
Провадження № 33/810/60/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 23 квітня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 березня 2021 року, якою, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18 лютого 2021 року, встановлено, що головою військово-цивільної адміністрації м. Сєвєродонецька Луганської області (далі - ВЦА м. Сєвєродонецька) ОСОБА_2 було неправомірно відмовлено у наданні інформації ОСОБА_1 .

З цього протоколу слідує, що ОСОБА_1 09 грудня 2020 року направив запит до ВЦА м. Сєвєродонецька щодо надання публічної інформації - суми фінансування реконструкції заплавного мосту № 1 у 2020 році з міського бюджету, суми фінансування реконструкції заплавного мосту №1 у 2020 році з державного бюджету, вартості робіт з реконструкції заплавного мосту №1, які залишилися виконати і оплатити в 2021 році, суми коштів за виконані в 2020 році роботи, які не були виплачені підряднику.

18 грудня 2020 року заявник отримав лист (вих. 1959 від 17 грудня 2020 року) з відмовою у наданні зазначеної інформації.

Відтак в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП (Порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон), а саме, за ненадання інформації).

Суд першої інстанції закриваючи справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановив, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не містять всіх істотних ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 213-3 КУпАП. Окрім того, цей протокол не в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також порушено процедуру його складання.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову. Вважає, що судове рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, під час судового слухання не були з`ясовані важливі для вирішення справи обставини, суд неправильно застосував норми Закону та підзаконні акти, що стосуються складання протоколу про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП. Приводить обставини направлення ним, як головою правління ГО «Інститут «Європейська слобода» до керівника ВЦА м. Сєвєродонецька в порядку ст. 19 Закону запиту публічної інформації. За результатами розгляду цього запиту, листом від 17 грудня 2020 року №1959 за підписом керівника ВЦА м. Сєвєродонецька ОСОБА_2 , йому було відмовлено у наданні інформації. Зазначає, що запитувана інформація, в наданні якої було відмовлено, була надана зразу після скарги запитувача Уповноваженому Верховної Ради з прав людини 04 січня 2021 року. Тобто запитувана інформація була у наявності у розпорядника інформації і вона не відносилась до інформації з обмеженим доступом. Стверджує, що наявність події адміністративного правопорушення - неправомірної відмови надати публічну інформацію - повністю доводиться доказами, які були дослідженні при розгляді справи. Вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення вірно визначений суб`єкт цього адміністративного правопорушення - керівник ВЦА м. Сєвєродонецька ОСОБА_2 , оскільки суб`єктом вказаного правопорушення може бути тільки фізична особа розпорядник інформації, яка неправомірно відмовила у наданні публічної інформації. Переконаний, що в матеріалах справи наявні достатні дані для визначення об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення та для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

У судове засідання ОСОБА_2 , стосовно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, не з`явився. Був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, надав заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, уточнивши, що просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано.

Суд першої інстанції закриваючи справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановив, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не містять всіх істотних ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 213-3 КУпАП. Окрім того, цей протокол не в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також порушено процедуру його складання.

Утім з цими доводами апеляційний суд не погоджується.

У відповідності до диспозиції ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення Закону, зокрема, за ненадання інформації.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 09 грудня 2020 року направив запит до ВЦА м. Сєвєродонецька щодо надання публічної інформації - суми фінансування реконструкції заплавного мосту № 1 у 2020 році з міського бюджету, суми фінансування реконструкції заплавного мосту №1 у 2020 році з державного бюджету, вартості робіт з реконструкції заплавного мосту №1, які залишилися виконати і оплатити в 2021 році, суми коштів за виконані в 2020 році роботи, які не були виплачені підряднику.

18 грудня 2020 року заявник отримав лист (вих. 1959 від 17 грудня 2020 року) з відмовою у наданні зазначеної інформації.

Ці обставини ні ким не оспорюються.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Суд першої інстанції в постанові навів деталізований аналіз процедурі складання протоколу про адміністративне правопорушення та його змісту, проте залишив поза увагою інші докази в цій справі, які встановлюють наявність адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 09 грудня 2020 року направив запит до ВЦА м. Сєвєродонецька щодо надання публічної інформації.

Відповіддю від 17 грудня 2020 року за підписом керівника ВЦА м. Сєвєродонецька Стрюка О.С. заявнику було відмовлено у наданні запитуємої інформації, оскільки запитувана інформація не є готовою інформацією, створеною при виконанні ВЦА м. Сєвєродонецька своїх повноважень, а потребує систематизації і підготовки окремого документу для задоволення питань висвітлених у запиті, що в свою чергу, унеможливлює надання інформації на запит на підставі та в межах Закону. Крім того, у відповіді зазначено, що Закон регулює відносини щодо доступу до інформації, яка вже існує, і не вимагає у відповідь на запит створювати певну інформацію. Також у відповіді, як на підставу для відмови у наданні інформації, зазначено, що у ВЦА м. Сєвєродонецька відсутній обов`язок надавати скан-копії документів, у разі якщо такі скан-копії не були отримані або створені в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язком. п.4 ч. 1 ст. 14 Закону.

Стаття 22 Закону передбачає вичерпний перелік підстав для відмови в задоволенні запиту: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Водночас у відповіді керівника ВЦА м. Сєвєродонецька, якою було відмовлено в задоволенні запиту, відсутнє посилання на вказані підстави для цього, перелічені у п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону.

За таких обставин, слід визнати, що у даному випадку, відмова у задоволенні запиту є неправомірною.

Доводи ОСОБА_2 , котрі викладені в письмових поясненнях на апеляційну скаргу, стосовно суб`єкта правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, яким, на його переконання, повинна бути юридична особа - ВЦА м. Сєвєродонецька є хибними, оскільки суб`єктом цього правопорушення може бути виключно посадова особа.

Інші доводи ОСОБА_2 вказаних письмових пояснень, котрі збігаються з позицією суду першої інстанції щодо порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовують наявність в його діях правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Посилання в постанові судді про відсутність доказів, про належне повідомлення ОСОБА_2 про дату складання щодо нього протоколу, складання його за відсутності особи правопорушника, якому не було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не є тими порушеннями, котрі тягнуть за собою безумовну підставою для закриття справи через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Окремо слід зауважити, що передбачені в ст. 286 КУпАП права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, стосуються розгляду справи. На цій стадії ОСОБА_2 мав можливість скористатися своїми права, зокрема, той надав пояснення, подавав докази, заявляв клопотання.

Водночас висновок суду першої інстанції, що протокол про адміністративне правопорушення не містить всіх істотних ознак правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 213-3 КУпАП, є немотивованим. Суд не конкретизував, яких саме істотних ознак цього правопорушення, не містить протокол.

Враховуючи зазначене, вважаю, що зібраними доказами доведена вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, однак на момент розгляду справи апеляційним судом закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності за його вчинення, передбачені ст. 38 цього Кодексу, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 задовольнити, постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 березня 2021 року, якою, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук