Справа № 629/1088/21
Номер провадження 3/629/217/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендра Н.В., за участю секретаря Торенко Ю.П., розглянувши матеріал, який надійшов від начальника Лозівського ВП ГУНП України в Харківській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ, Харківської області, громадянина України, працюючого старшим водієм ЗСУ ВЧ 3220, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Куп`янським МРВ УМВС України в Харківській області, 23.02.2006 року, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

права, передбачені ст.268КУпАП та ст.63 Конституції України, роз`яснено, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2021 року об 11:50 години в м.Лозова м-н 2 буд. 6, водій керував автомобілем ВАЗ 2108 д.н. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав, зазначив, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки в них не було технічного засобу «Драгер», потім приїхала інша машина, з якої поліцейський дістав «Драгер», який був не задовільному стані, а саме був брудний, до лікаря нарколога йому не пропонували їхати. Просив задовольнити клопотання ГО «Лозівська спілка учасників АТО» та звільнити його від адміністративної відповідальності з передачею на поруки громадській організації, зазначив, що з даної ситуації виніс урок. Представник ОСОБА_1 також просив задовольнити клопотання громадської організації, врахувати, що ОСОБА_1 працює водієм у Збройних силах України, свою провину у не проходженні огляду на стан сп`яніння визнав.

Факт правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 21.02.2021 року серії ДПР18 №162923 (а.с. 1); актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 у присутності свідків відмовився від проходження огляду (а.с.2).; поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а.с. 4-7), відтвореним у судовому засіданні відеозаписом, згідно якого ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального засобу «Драгер», а також у лікаря нарколога. Даний запис спростовує покази ОСОБА_1 в судовому засіданні в частині того,що до лікаря нарколога йому не пропонували їхати (а.с. 13).

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно із пунктом 2.5 цих Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При розгляді даного адміністративного матеріалу суд керується ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, оскільки, з 03 липня 2020 р. з часу набрання чинності Закону України № 720-IX кримінальна відповідальність за ст. 286-1 КК України відсутня, так як відбувалась декриміналізація цього суспільно небезпечного діяння. Натомість існує адміністративна відповідальність з 03 липня 2020 р. за ст. 130 КУпАП в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Таким чином, дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Що стосується клопотання про передачу матеріалів відносно ОСОБА_1 на підставі ст. 21 КУпАП на розгляд громадської організації «Лозівська спілка учасників АТО», то судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст. 21 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

При цьому, застосування вимог ст.21 КУпАП є правом, а не обов`язком суду.

Адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, оскільки становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я водіїв, учасників дорожнього руху та пішоходів.

На що вказують і положення ч.2 ст.33 КУпАП, згідно яких при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При цьому, представник в судовому засіданні не навів доцільності застосування до ОСОБА_1 заходів громадського впливу. Також не містить обґрунтування доцільності застосування до ОСОБА_1 заходів громадського впливу і клопотання ГО «Лозівська спілка учасників АТО» про взяття останнього на поруки (а.с. 32).

З урахуванням суспільної небезпеки вчиненого діяння, беручи до уваги, що матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, яким чином громадська організація «Лозівська спілка учасників АТО» буде реалізовувати громадський вплив на правопорушника. Також ні саме клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки, ні протокол загальних зборів громадської організації не містять конкретних зобов`язань, які бере на себе організація для здійснення заходів виховного впливу, спрямованих на недопущення вчинення останнім нових правопорушень. Крім того, у поданому клопотанні не наведені виняткові обставини, наявність яких істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого адміністративного правопорушення, сукупність яких поза всяким розумним сумнівом свідчила б про те, що до ОСОБА_1 доцільно застосувати захід громадського впливу, з огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.

При визначенні адміністративного стягнення суддею враховано, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху»№ 1231-IX від 16.02.2021 посилено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, який набрав чинності 17 березня 2021 року.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, що відповідає ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавались законом як правопорушення.

Отже, особи які вчинили до 17 березня 2021 року адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, підлягають відповідальності за нормами даної статті, яка діяла на час вчинення правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 162923 ОСОБА_1 вчинив правопорушення 21 лютого 2021 року, а тому підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв у редакції станом на 21 люте 2021 року.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, виходячи з принципу того, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових правопорушень, суд вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_1 нових адміністративних порушень та достатнім для виконання завдань КУпАП, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання про передачу матеріалів на розгляд ГО «Лозівська спілка учасників АТО».

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір по справі стягнути з правопорушника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.21, 34, 35, 36, 40-1, 130, 221, 268, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (реквізити для сплати адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - отримувач - ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ)37874947, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку UA0020001, код класифікації доходівбюджету 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454,00 грн. судового збору (реквізити для сплати в банку - отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ)37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку - UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

У задоволенні клопотання громадської організації «Лозівська спілка учасників АТО» про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення передбаченогоч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 громадській організації для застосування до нього заходів громадського впливу - відмовити.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення їй копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова суду дійсна для предявлення до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

На постанову суду може бути подана скарга до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.В.Цендра