05.04.2021 227/936/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює у ФОП « ОСОБА_2 » магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2021 року з Відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до протоколу від 24 лютого 2021 року серії ВАБ № 613680, 24 лютого 2021 року о 17.00 год. за адресою АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 не забезпечила нанесення маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше 1,5 м, чим порушила пп. 12 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року. Своїми діями ОСОБА_1 порушила ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Звернулась до суду із клопотанням про розгляд справи в її відсутність. Також свою вину не визнала та клопотала про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що працівниками поліції її було введено в оману. Протокол складено із порушеннями ст. 256 КУпАП.

За таких обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП, справа може бути розглянута у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, в редакції, яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення, настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, в даному випадку визначених Постановою КМУ.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Кабінет Міністрів України 11 березня 2020 року прийняв постанову № 211, якою з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року на всій території України відповідно ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Після цього карантин на території України неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 24 лютого 2021 року серії ВАБ № 613680, у фабулі адміністративного правопорушення вказано, що 24 лютого 2021 року о 17.00 год. за адресою АДРЕСА_2 , громадянка ОСОБА_1 не забезпечила нанесення маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше 1,5 м. А також вказано, що даною особою було порушено пп.12 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року.

Як вбачається з постанови Постанови КМУ від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції від 17 лютого 2020 року, яка діяла станом на 07 березня 2021 року, пунктом 3 якої з 24 лютого 2021 року на території України встановлено жовтий рівень епідемічної небезпеки та встановлено ряд заборон, в тому числі пп. 12 п. 3 Постанови заборонено діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Відповідальність за діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра, несуть посадові особи.

Посадова особа це особа, в якої наявні організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські функції.

У свою чергу, в продавчині непродовольчих товарів, якою є ОСОБА_1 та про що між нею та ОСОБА_2 укладено трудовий договір від 02 січня 2020 року, відсутні такі функції, вона підпорядковується власнику магазину.

Крім того, санкція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність як посадових осіб так і звичайних громадян.

Фабула адміністративного правопорушення не дає тлумачення того, яким суб`єктом є ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки вона не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Аналогічне положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ч. 1 ст. 44-3, 221, 247, 280, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд.

Суддя Добропільського міськрайонного суду

Донецької області Л.С. Мацишин