П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/1694/21

Провадження № 3/348/855/21

02 вересня 2021 року суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Матолич В.В., розглянувши справу, яка надійшла з Управління держпраці в Івано-Франківської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП,

встановила:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ІФ 1758/536/АВ/П2/ПТ від 30.06.2021, 15.06.2021 під час проведення позапланового заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 за фактичною адресою підприємницької діяльності: АДРЕСА_2 виявлено адміністративне правопорушення - фактичний допуск працівника до роботи без належного оформлення трудового договору.Такими діями, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП.

У судове засідання 02.09.2021 ОСОБА_1 не з`явилися, її захисник, адвокат Іванців М.В., зазначив, управлінням Держпраці в Івано-Франківської області розглянуто вищевказане порушення та 12.09.2021 накладено на ОСОБА_1 стягнення у виді попередження, оскільки остання є платником єдиного податку 2 групи. Просив провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Заслухавши пояснення захисника захисник, адвокат Іванців М.В., дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із витягу з реєстру платників єдиного податку вбачається, що ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку 2 групи.

З матеріалів справи вбачається, що управлінням держпраці в Івано-Франківської області проведено позаплановий захід державного нагляду контролю щодо додержання вимог законодавства у сферах праці ФОП ОСОБА_1 та складено акт № ІФ1758/536/АВза результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах праці від 30.06.2021.

Управлінням держпраці в Івано-Франківської області ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності на підставі ч.2 ст.265 КЗпП України та винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Згідно ч.1 ст. 265 КЗпП України, посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Відповідно до ч.3 ст. 41 КУпАП, фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Тобто ключовою відмінністю цих двох статтей є суб`єктний склад правопорушення. Завдяки цьому одночасно до відповідальності може бути притягнуто юридичну особу як роботодавця(за ст.265 КЗпП України) та посадову особу цієї юридичної особи (ст.41 КУпАП) за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудових відносин.

Однак, у разі притягнення до відповідальності фізичної особи-підприємця на підставі абзацу другого ч.2 ст. 265 КЗпП і частини 3 ст. 41 КУпАП, повністю збігаються суб`єкт відповідальності і вид порушення (допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору).

Водночас в диспозиції абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.3 ст.41 КУпАП в частині визначення правопорушення абсолютно тотожні: "фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту)".

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі №814/2156/16, правопорушення, передбачені у частині 2 статті 265 КЗпП України так само, як і правопорушення, передбачене у частині 3 статті 41 КУпАП, належить до адміністративної відповідальності. Притягненням до того самого виду відповідальності за те саме порушення вдруге, є порушенням ст.61 Конституції України.

Враховуючи наведене, та те, що ОСОБА_1 вже притягнуто до відповідальності за вчинене правопорушення за ч.2 ст.265 КЗпП України, відсутні підстави для повторного притягнення його за те саме правопорушення до відповідальності, передбаченої ч. 3 ст.41 КУпАП.

За таких обставин у відповідності до п. 8 ст.247 КУпАП, провадження в справі щодо вказаного правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.41 КУпАП щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п.8 ст. 247 КУпАП у зв`язку з наявністю по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Матолич В.В.