Номер провадження 3/754/4357/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., за участю адвокатів Бурнашева П.В., Куцицького О.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрованого у АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі від 12.07.2021 року зазначено про те, що ОСОБА_2 12.07.2021 року о 20 годині 12 хвилин, керуючи автомобілем Ауді А4 д/н НОМЕР_1 по перехрестю вул.. Гната Хоткевича та вул.. Червоноткацької у м. Києві, не дотримався бокового інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ д/н НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3 ), який рухався у попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

В суді ОСОБА_2 вину свою у скоєному правопорушенні не визнав. Пояснив, що він рухався на автомобілі Ауді по вул.. Гната Хоткевича у напрямку ринку «Юність». Рухався водій у крайній лівій смузі, що призначена для руху прямо. Проїхавши перехрестя, він відчув удар ліворуч позаду. Після того, як він зупинився та вийшов з автомобіля, то побачив, що відбулося зіткнення з автомобілем ВАЗ. Вважає, що у даній ДТП винен виключно водій автомобіля ВАЗ, який рухався по трамвайним коліям, намагаючись зміститися у смугу, в якій він рухався. На підставі викладеного просив провадження у справі закрити.

Адвокати Бурнашев П.В., ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали пояснення особи, яка притягується до відповідальності, подали до суду клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю складу правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, думку адвокатів, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Як зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 , водій порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, оскільки не дотримався бокового інтервалу під час руху.

Так, відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Але слід зазначити, що із схеми ДТП та наданих суду фотокарток вбачається, що водій ОСОБА_2 рухався у крайній лівій смузі (при наявності двох смуг для руху прямо), при цьому напрямок руху не змінював, будь-яких маневрів перед автомобілем ВАЗ також не здійснював. При цьому автомобіль ВАЗ, рухаючись по трамвайним коліям, намагався витіснити автомобіль Ауді із своєї смуги руху, знаходячись правими переднім та заднім колесами у смузі, по який рухався автомобіль Ауді, а лівими переднім та задніми фактично на трамвайних коліях.

З наведеного вбачається, що автомобілі не рухалися паралельно, автомобіль Ауді рухався попереду праворуч від автомобіля ВАЗ, про що також свідчить і характер пошкоджень транспортних засобів, що відображений на зворотному боці схеми ДТП.

Так, автомобіль ВАЗ отримав наступні пошкодження: пошкодження ЛКФ переднє праве крило та передній бампер з правої сторони; автомобіль Ауді отримав наступні пошкодження: пошкодження ЛКФ заднього бамперу з лівої сторони та лівого заднього крила.

Отже на момент зіткнення автомобіль Ауді перебував з правої сторони та попереду відносно автомобіля ВАЗ, який перебував ліворуч та позаду відносно автомобіля Ауді.

Саме таке розташування автомобілів на момент ДТП відображено у схемі ДТП та випливає з пояснень ОСОБА_2 . У свою чергу пояснення ОСОБА_3 суперечать схемі ДТП щодо розташування автомобілів.

З наведеного вбачається, що саме ОСОБА_3 повинен був надати дорогу автомобілю Ауді, як транспортному засобу, що рухався праворуч, а тому саме ним було допущено порушення вимог ПДР, а саме п. 10.3, 10.11, 11.10 ПДР.

Таким чином, суддя вважає, що при розгляді справи було достеменно встановлено, що ОСОБА_2 рухався з дотриманням ПДР, не вчинив жодних дій, що могли б свідчити про порушення ним Правил дорожнього руху та могли призвести до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 доводи на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Згідно із п.1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що факт порушення Правил Дорожнього руху водієм не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283, 284, 291, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя О.В.Лісовська