ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5209/21Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 33/817/412/21 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, 22 березня 2021 року о 01 годині 10 хвилин по вул. Рєпіна у м. Тернополі ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21121», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`янінння. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки траспортного засобу проводився із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» № ARLM 0307 ( повірка дійсна до 27.03.2021 року), результат якого показав 1,92 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі особа, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ставить питання про скасування вищевказаної постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2021 року та закриття провадження у справі.

Вважає, що судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням усіх фактичних обставин справи, що потягнуло необґрунтоване, надто суворе адміністративне стягнення за вчинене правопорушення.

Свою вину не визнає та вважає, що причина зупинки працівниками поліції була надумана, чітко не проінформована та необґрунтована.

Стверджує, що всупереч вимог ст.35 Закону України Про Національну поліцію поліцейським не було чітко проінформовано його про конкретну причину зупинення транспортного засобу та не зазначено підстав такої зупинки.

Вказує, що підтвердження вище вказаного служить відеозапис з нагрудних камер поліцейського.

На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 200076 від 22.03.2021 року не містить даних, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були виявленні у ОСОБА_1 , а також стверджує що у протоколі відсутня відмітка про роз`яснення останьому прав та обов`язків, передбачених ст. 55, 56,59,63 Конституції України.

Звертає увагу на те, що водій інспектор поліції у разі достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння зобов`язаний був відсторонити апелянта від керування та тимчасово затримати транспортний засіб.

Вважає, що суд першої інстанції застосував формальний підхід до вирішення даної справи, без належного та об`єктивного дослідження усіх зібраних по справі доказів.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2021 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки не приймав участі в розгляді даної справи судом.

Апелянт ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи за поданою ним апеляційною скаргою, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про наявність поважних причини неявки.

Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За наведених обставин вважаю за можливе розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до заяви про видачу копії постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що копію судового рішення адвокат Кметик В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , отримав 24.06.2021 року. (а. с.32)

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 25.06.2021 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_1 з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 200076 від 22 березня 2021 року о 01 годині 10 хвилин по вул. Репіна у м. Тернополі ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21121», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» № ARLM 0307 (повірка дійсна до 27.03.2021 року), результат якого показав 1,92 проміле.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції ВО-00017, ВО-00070, на якому зафіксована як причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , пов`язана з технічною несправністю приладів освітлення (не працював задній правий стоп-сигнал, що є порушенням п.п.31.4.3 правил дорожнього руху України), так і процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, працівниками поліції належним чином задокументовано причину зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 і належними та допустимими доказами доведено факт порушення апелянтом Правил Дорожнього Руху України, які були підставою для зупинки його транспортного засобу згідно зі ст.35 Закону України "Про Національну поліцію".

Тому доводи апелянта про порушення працівниками поліції вимог ст.35 Закону України Про Національну поліцію щодо відсутності підстав та надуманого приводу для зупинки транспортного засобу є необґрунтованими.

Оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою працівників патрульної поліції № ВО-00017, ВО-00070 підтверджується, що працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» № ARLM 0307 (повірка дійсна до 27.03.2021 року), на що ОСОБА_1 погодився.

За результатом проведеного огляду з використанням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510» № ARLM 0307 виявлено вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 . 1, 92 %.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним, оскільки докази, які є наявні у матеріалах справи є належними та допустимими, оскільки вони отриманні у передбачений законом спосіб, у тому числі у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Доводи апелянта стосовно того, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня відмітка про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від підпису в протоколі, що засвідчено матеріалами відеофіксації.

Твердження, наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі скарзі стосовно того, що в протоколі не вказано ознаки сп`яніння не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки апелянта притягнуто до адміністративної відповідальності безпосередньо за керування транспортним засобом у нетверезому стані, а не за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Те, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, на що звертається увагу в апеляційній скарзі, жодним чином не спростовує факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що доведено судом належними та допустимими доказами.

З урахуванням наведених обставин, вважаю, що доводи апелянта ОСОБА_1 про неповне та необ`єктивне з`ясування всіх обставин справи судом першої інстанції, а також про недотримання працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП при проведенні його огляду на стан сп`яніння, є безпідставними та необґрунтованими.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2021 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 червня 2021 року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя