Постанова

Іменем України

20 вересня 2021 року

м. Київ

провадження №33/824/3837/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Пошелюзного Сергія Вячеславовича

на постанову Дарницького районного суду м. Києва

в складі судді Бондаренка М.С.

від 23 липня 2021 року

у справі №753/14135/21 Дарницького районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП

громадянина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2021 року, інспектором роти №1 батальйону №1 УПП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Вірич О.Ф. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №139291 (далі - Протокол) про те, що громадянин ОСОБА_1 , 25.06.2021, о 08 год. 20 хв., по вул. Тіраспольське шосе, 21/5, у м. Одеса, керуючи транспортним засобом «KIASPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у внутрішньому кільці не виконав вимогу знаку 2.1, внаслідок чого скоїв аварійну ситуацію з транспортним засобом «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , змусивши його гальмувати, подавати звуковий сигнал, чим порушив вимоги п. 2.1, 10.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП.

В протоколі зазначено, що до протоколу додаються відео з камер та відео з бодікамери.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 445,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 - Пошелюзний С.В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що встановлені судом першої інстанції обставини, відрізняються від наведених в протоколі, що свідчить про неповне з`ясування судом обставин справи.

Зазначив, що суть адміністративного правопорушення, зазначена в протоколі, не відповідає фактичним обставинам справи та складу адміністративного правопорушення, передбаченого пунктами 2.1 та 10.5 ПДР, які вказані в протоколі.

Вказав, що в діях ОСОБА_1 відсутній причино-наслідковий зв`язок між діями водія ОСОБА_1 та створенням аварійної ситуації.

Додав, що окрім протоколу, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували наявність обставин адміністративного правопорушення, наведених у протоколі. Вказані у протоколі відеофайли відсутні в матеріалах справи та судом не досліджувалися.

Крім того, додав, що протокол не підписано ОСОБА_1 .

За вказаних обставин просив скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23.07.2021 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У судове засідання суду апеляційної інстанції захисник Пошелюзний С.В. не з`явився, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений своєчасно та належним чином.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі останнього у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порушення, передбачені частинами першою - четвертою ст. 122 КУпАП, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 5 ст. 122 КУпАП, у редакції чинній на час складення протоколу.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги, передбачені п. 2.1, п. 10.5 ПДР України.

Пунктом 2.1 ПДР України визначено перелік документів, які повинен мати при собі водій механічного транспортного засобу.

Згідно п. 10.5 ПДР України поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП. Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Згідно Протоколу, громадянин ОСОБА_1 , 25.06.2021, о 08 год. 20 хв., по вул. Тіраспольське шосе, 21/5, у м. Одеса, керуючи транспортним засобом «KIA SPORTAGE», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у внутрішньому кільці не виконав вимогу знаку 2.1, внаслідок чого скоїв аварійну ситуацію з транспортним засобом «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , змусивши його гальмувати, подавати звуковий сигнал, чим порушив вимоги п. 2.1, 10.5 ПДР (а.с. 2).

Письмові пояснення ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи зводяться до заперечень щодо складеного протоколу (а.с. 3 на звороті).

В матеріалах справи відсутня схема місця події, складена уповноваженою особою, як то передбачено ст. 255 КУпАП (в редакції, чинній на час складення протоколу).

В протоколі у розділі суть адміністративного правопорушення, зазначено, що водієм не виконано вимогу знаку 2.1 ПДР, внаслідок чого скоєно аварійну ситуацію.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що на перехресті, де організовано круговий рух, яке зазначено в протоколі, установлено знак пріоритету 2.1 ПДР («Дати дорогу).

Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вже зазначалось вище, статтею 251 КУпАП визначено, що доказами по справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, з огляду на положення ст. 251 КУпАП, доказами у даній справі є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_1 та схема місця події.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд (суддя) законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ суд вважає, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи, усунення цих недоліків призведе до порушення ст. 6 Конвенції.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається суть адміністративного правопорушення.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, суб`єктом, який його склав, повинні підтверджуватись іншими зібраними цим суб`єктом доказами.

Інших доказів того, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять.

Так як протокол, не може бути єдиним доказом факту правопорушення, тобто беззаперечним доказом порушення ОСОБА_1 п. 10.5 ПДР, у протоколі відсутні свідки чи потерпілі, також жодним чином не підтверджується, що ОСОБА_1 не виконав вимогу знаку 2.1 ПДР. Крім того, протокол не може бути беззаперечним доказом того, що на перехресті, де організовано круговий рух, є знак 2.1 ПДР.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, про те, що у справі зібрано достатньо доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, є помилковим.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з доводами апеляційної скарги, що суть адміністративного правопорушення, зафіксована в протоколі, не відповідає вказаним в протоколі пунктам ПДР, ураховуючи наступне.

З аналізу п. 10.5 ПДР вбачається, що порушення вказаного пункту, можливе за обставин виїзду із будь-якої смуги перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це створює перешкоду транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

У протоколі у графі «суть адміністративного правопорушення» зазначено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, рухаючись у внутрішньому кільці, не виконав вимогу знаку 2.1 ПДР, внаслідок чого скоїв аварійну ситуацію.

Таким чином, порушення п. 10.5 ПДР можливе лише за обставин виїзду з перехрестя, де організовано круговий рух, де напрямок руху не визначено дорожніми знаками, а суть правопорушення зафіксована як рух у внутрішньому кільці та не виконання вимог знаку 2.1 ПДР, що не є порушенням п. 10.5 ПДР та п. 2.1 ПДР.

Оскільки ОСОБА_1 не порушено п. 2.1 та п. 10.5 ПДР, висновок суду першої інстанції про те, що протоколом підтверджено факт порушення останнім правил ПДР та відповідно доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАПє помилковим.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

За встановлених обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Пошелюзного Сергія Вячеславовича - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 23 липня 2021 року стосовно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП закрити на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ф. Мазурик