ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 652/7/21
Номер провадження № 33/819/150/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Заіченко В.Л., розглянувши, за участю правопорушника ОСОБА_1 та адвоката Янковського В.А., справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постановуВисокопільського районного суду Херсонської областівід 12.02.2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Високопільського районного суду Херсонської областівід 12 лютого 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого електромонтером Високопільського РЕМ визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. (600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн.

Не погоджуючись з постановою, правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду від 12.02.2021 року не обґрунтованою, винесеною без врахування всіх фактичних обставин справи, що не були дослідженні в судовому засіданні, а ґрунтуються лише на документальних вибіркових доказах, які не є достатніми для визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування вимог посилається на те, що не керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння у час вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки ознаки стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було виявлено лікарем-психіатром Великоолександрівської ЦРЛ ОСОБА_2 та не вказані у медичному висновку № 12 від 23.11.2020 року. Апелянт вказує, що судом не було звернуто увагу на те, що після настання ДТП в 19:57 годині, огляд проведено тільки о 23:20 годині. Зазначає, що спочатку підписав медичний висновок, а вже потім проведено огляд, однак будь-які відомостей про взяття у ОСОБА_1 крові на наявність в крові алкоголю та результатів аналізу в матеріалах справи відсутні, що свідчить про фальсифікацію матеріалів адміністративної справи та відсутність належних та законних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у порушення п.2.9 а ПДР, за ч.1 ст.130 КУпАП. Також апелянт вказує, що в порушення вимог ст.280 КУпАП суддею не з`ясовано всіх обставин у справі, в порушення вимог ст. 268 КУпАП судом розглянуто справу у його відсутності, що обмежило його давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Апелянт зазначає, що про наявність постанови Високопільського районного суду Херсонської області від 12.02.2021 року дізнався 24.02.2021 року, в цей же день отримав вказану постанову суду, що позбавило його права своєчасного оскарження постанови від 12.02.2021 року. Просить поновити термін звернення із апеляційною скаргою на постанову від 12.02.2021 року, постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та адвоката Янковського В.А., суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, вважаю, що воно підлягає задоволенню у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, як такий, що пропущений з поважних причин, враховуючи, що рішення суду дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. На суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Суддею апеляційної інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 150041 від 28.12.2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якого 23.11.2020 року близько 19:38 години ОСОБА_1 по вул.Визволителів в смт. Високопілля, Високопільського району, Херсонської області, керував автомобілем марки ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив дорожньо-транспортну пригоду, після якої у водія були виявлені характерні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей. Водій ОСОБА_1 пройшов огляд по визначенню стану алкогольного сп`яніння, висновком лікаря №12 від 23.11.2020 року підтверджено факт алкогольного сп`яніння водія. Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП та протокол серія ДПР18 № 150042 від 28.12.2020 року за ст.124 КУпАП, згідно якого ОСОБА_1 23.11.2020 року близько 19:38 години, керуючи автомобілем марки ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність та необережність, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого транспортний засіб отримав пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Пішохід ОСОБА_3 значних тілесних ушкоджень не отримала. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, п.12.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Постанова в частині скоєння ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП не оскаржена, а тому в апеляційному порядку не перевіряється.

Суддя перевірено копію витягу з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України від 24.11.2020 року, копію постанови про закриття кримінального провадження від 23.12.2020 року про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження), пояснення потерпілої ОСОБА_3 додані до протоколу за ст.124 КУпАП, протокол огляду транспортних засобів внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 23.11.2020 року, копію акту висновку медичного експерта №14 від 16.12.2020 року, згідно якого внаслідок ДТП, ОСОБА_4 заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Суддя апеляційної інстанції враховує вимоги ст.36 КУпАП, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та вимоги ч.6, ч.7 ст. 38 КУпАП - адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130КУпАП може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

В частині оскарження постанови Високопільського районого суду Херсонської області від 12.02.2021 року суддя апеляційної інстанції доходить такого висновку.

Ухвалюючи постанову в оскаржуваній частині, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, який ґрунтується на фактичних обставинах справи та не спростовується наведеними в апеляційній скарзі доводами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" - поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, п. 1.9 ПДР України - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством).

Дії поліцейських регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Отже, на поліцейського покладається обов`язок зазначення відповідних ознак алкогольного сп`яніння в першу чергу в протоколі, який і є єдиним належним та допустимим підтвердженням таких ознак.

Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 150041 від 28.12.2020 року ОСОБА_1 23.11.2020 року близько 19:38 години керував автомобілем марки ВАЗ 21011», д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Визволителів в смт. Високопілля, Високопільського району, Херсонської області та здійснив дорожньо-транспортну пригоду, після якої у водія були виявлені характерні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння очей, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння від 23.11.2020 року.

Огляд проводився у медичному закладі (Великоолександрівській ЦРЛ), що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість репкції № 12 від 23.11.2020 року, складений лікарем-психіатром Великоолександрівської ЦРЛ Гавенко Г.О.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП - огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Дані вимоги дотримано, а тому суд першої інстанції обґрунтовано встановив доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та перевірив під час розгляду справи в судовому засіданні доказами, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №150041 від 28.12.2020 року за ч.1 ст. 130 КУпАП, протокол серії ДПР18 №150042 від 28.12.2020 року за ст. 124 КУпАП, особисті поясненнями ОСОБА_1 , пояснення потерпілої ОСОБА_3 , протокол огляду транспортних засобів внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 23.11.2020 року, схему ДТП, додану до протоколу огляду місця пригоди, копію витягу з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України від 24.11.2020 року, копію постанову про закриття кримінального провадження від 23.12.2020 року, копію акту висновку медичного експерта №14 від 16.12.2020 року, копію висновку №12 від 23.11.2020 року про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , оптичний диск з відеофайлом про затримання працівниками поліції ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі, що суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_1 будучи обізнаним про складений відносно нього протокол та подальший розгляд в Високопільському районному суді справи про вчинене ним адміністративне правопорушення, не з`явившись в суд на власний розсуд не скористався своїм правом на захист у суді і використав той обсяг прав, передбачений КУпАП, який вважав за потрібне (суддя враховує правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» - сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» - заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання). Законність та обґрунтованість такого висновку, підтверджується також правовою позицією в постанові Верховного Суду (Велика Палата) від 23.08.2018 року: суддям необхідно дотримуватися необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності. Право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлена ч.1 ст. 268 КУпАП, не є абсолютним .

Твердження апелянта, що під час розгляду справи не було з`ясовано всіх фактичних обставин справи, що відсутні допустимі та належні докази скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя апеляційної інстанції до уваги не бере та враховує роз`яснення чинного законодавства, що апеляційні суди під час розгляду апеляції на рішення суду першої інстанції про притягнення особи до адміністративної відповідальності звертають увагу чи надані апелянтом до суду апеляційної інстанції будь-які інші докази на підтвердження апеляційних доводів. Якщо ж особа не доводить ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, то суди доходять висновку, що сама собою незгода апелянта з даними адміністративного провадження, на підставі яких було ухвалено оскаржувану постанову суду, не є правовою підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Апелянтом в апеляційній скарзі не зазначено доказів на підтвердження апеляційних доводів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, належних та допустимих доказів щодо закриття справи у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення також до апеляційного суду не надано.

Відповідно до ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вважаю, що суд першої інстанції належним чином врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини у відповідності до вимог ст. 34, ст. 35 КУпАП, взяв до уваги приписи ст.36 КупАП та обґрунтовано обрав вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що співвідноситься з вчиненим правопорушенням та цілком відповідає меті адміністративного стягнення, передбаченій у ст.23 КупАП та відповідає вимогам Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та спростовуються матеріалами адміністративної справи, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції або закриття провадження у справі, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст.294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Високопільського районного суду Херсонської областівід 12.02.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без змін.

Постанова Херсонського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л.Заіченко