Справа № 487/2293/21
Провадження № 3/487/917/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Попович В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли від Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонерки, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомо, -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого по ч. 1 ст. 164-16 КпроАП України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.03.2021 року, серії ВАБ №052678/597, 15.03.2021 року о 15:00 год. ОСОБА_2 за місцем свого мешкання ( АДРЕСА_1 ) займалася забороненим видом господарської діяльності, а саме, здійснювала продаж самогону, чим порушила вимоги Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності». Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що зазначені матеріали підлягають поверненню для належного оформлення з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частина 1 ст. 164-16 КУпАП передбачає відповідальність за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Вищенаведене свідчить про те, що диспозиція ч. 1 ст. 164-16 КУпАП є банкетною, тобто є необхідним зазначення у протоколі, норми яких спеціальних законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Таких вимог уповноваженою особою, якою складався протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не було дотримано: так, у протоколі зазначено про порушення особою закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», однак без чіткого визначення норми (частини статті або статті) даного закону.

Суд, будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі від 15.03.2021 року, серії ВАБ 052678/597, не містить відомостей, які необхідні для повного та об`єктивного розгляду і вирішення справи, тому необхідно повернути зазначені матеріали для належного оформлення.

Так, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення (Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення»).

Керуючись ст.ст.256,283,284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 164-14 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області для належного оформлення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Щербина