Справа № 431/178/21
Провадження № 33/810/163/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна розглянувши апеляційну скаргу захисника Кізіми В.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану на постанову Старобільського районного суду Луганської області від 19 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України

встановила:

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 19 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 відсотків вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, що становить 278 661 гривень з конфіскацією товару безпосереднього предмету порушення митних правил грошових коштів у сумі 10 000 доларів що еквівалентно на час вчинення порушення 278 661 гривень, а також стягнутовитрати на зберігання транспортного засобу у сумі 5 375 гривень на користь Східної митниці Держмитслужби та визначено зобов`язання сплатити судовий збір у розмірі 454 гривні.

Автомобіль CITROEN C-ELYSEE держ№ НОМЕР_2 VIN: НОМЕР_3 , 2013 р.в., який належить ОСОБА_1 та знаходиться на зберіганні у філії «Старобільськ-Авто» ПрАТ «Луганськ-Авто» м. Старобільськ Луганської області, оригінал свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, який знаходиться у матеріалах справи повернуто власнику ОСОБА_1 .

Відповідно до змісту постанови 15 грудня 2020 року о 14 годині 50 хвилин особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , керуючи автомобілем CITROEN C-ELYSEE держ№ НОМЕР_2 VIN: НОМЕР_3 , рухаючись у напрямку з України до РФ, в зоні митного контролю пункту пропуску «Мілове-Чорткове» Східної митниці Держмитслужби по смузі руху «зелений коридор», в порожнині акустичного динаміку, що знаходиться на передній панелі під лобовим склом автомобіля, переміщував через митний кордон України грошові кошти у сумі 10 000 доларів США з приховуванням від митного контролю з використанням способу, що утруднює їх виявлення, а саме: використання конструктивних порожнин автомобіля, що піддавались попередньому демонтажу та не призначені для переміщення вантажу, що було виявлено під час поглибленого митного огляду вказаного автомобіля.

На зазначену постанову захисником Кізімою В.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати постанову Старобільського районного суду Луганської області від 19.07.2021 та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У обґрунтування підстав для скасування судової постанови наводить ті обставини, що при розгляді даної справи суд проігнорував усні та і письмові пояснення ОСОБА_1 та лише встановив сам по собі факт вини, але не встановив, що відповідні дії були вчинені ОСОБА_1 саме умисно, що має принципове значення, оскільки вина у формі необережності виключає склад правопорушення, а, відтак, і відповідальність за ст.483 МК України.

Відтак, вважає, що з огляду на те, що суд не встановив в діяннях ОСОБА_1 умислу, який є обов`язковим елементом суб`єктивної сторони складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.483 МК України, то, як наслідок, в діяннях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.483 МК України.

Також, посилаючись на можливість вільного, безперешкодного, без письмового декларування вивезення готівкових валютних коштів в сумі, що в еквіваленті перевищує 10 000 євро, зазначає, що в діяннях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.483 МК України.

Крім того, зазначає, що з огляду на те, що ОСОБА_1 для переміщення через митний кордон України формою проходження митного контролю обрав проїзд через «зелений коридор», то його дії в даному випадку неправильно кваліфіковані за ст.483 МК України, вважає, що в даному випадку, за певних умов, дії ОСОБА_1 могли бути кваліфіковані за ст.471 МК України, якою передбачена відповідальність за переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор» зокрема товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, у тому числі валютних цінностей у сумі, що перевищує еквівалент 10 тисяч євро.

Також, зазначає, що згідно з приписами Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затверджене постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 3, фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу.Як встановлено судом в даній справі, ОСОБА_1 переміщував з собою валюту, сума якої не перевищувала в еквіваленті 10000 євро, тобто вивозив з України валюту у межах дозволеного, що не порушує інтереси держави.

Певною мірою, виходячи з розумної поведінки людини, вважає, що суд мав погодитися з тим, що ОСОБА_1 міг вживати заходів по охороні свого майна від можливої небезпеки від сторонніх осіб, пограбування, крадіжки тощо.

Зазначає, що переміщення коштів у дозволеному розмірі не впливає на інтереси держави України, не порушує права України, як держави, та третіх осіб.

Відтак, дії ОСОБА_1 формально мають порушення лише у способі переміщення, втім лише саме за зазначені дії застосування значної санкції є не співмірним заходом з порушенням.

Склад порушення та самі дії ОСОБА_1 відносяться саме до малозначності вчиненого з огляду на правовідносини по дотриманню митних правил, на захист яких встановлена ст.483 МК України.

Відтак, з огляду на зазначене, вважає, що суд мав звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі статті 22 КпАП.

На апеляційну скаргу представником ДМСУ Сорокіним Л.В. подано заперечення, в якому він зазначив, що судом під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив дії, направлені на переміщення 10 000 доларів СІІІА з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням конструктивної порожнини автомобіля, а саме під акустичним динаміком.

Судом першої інстанції та за матеріалами справи здобуто достатньо доказів, які вказують на вину ОСОБА_1 , у формі прямого умислу. ОСОБА_1 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та те, що буде перетинати митний кордон, а відповідно проходити митний контроль, маючи на меті приховати від митного контролю валютні цінності, перед митним кордоном поблизу м. Рубіжного Луганської області демонтував акустичний динамік передньої панелі свого автомобіля та помістив в конструктивну ємність паперовий згорток з валютою у сумі 10 000 доларів. Після вказаних дій помістив акустичний динамік на своє конструктивне місце, приховавши валюту. Зазначені протиправні дії ОСОБА_1 підтвердив в своєму протоколі опитування свідок у справі ОСОБА_2 (а.с. 51-54), який слідував в автомобілі ОСОБА_1 у якості пасажира та бачив факт приховування.

Окрім цього, допитані свідки у справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили в суді, що під час проходження митного та прикордонного контролю ОСОБА_1 не заявляв про переміщувані ним через кордон грошові кошти у сумі 10 000 доларів СІІІА, доки прикордонник ОСОБА_5 сам не знайшов вказані приховані кошти. Факт -незаявлення та приховування від митного контролю валюти у сумі 10 000 доларів СІІІА ОСОБА_1 в своїх письмових показах підтвердили свідки у справі ОСОБА_6 (а.с. 46-49) та ОСОБА_7 (а.с. 56-59).

На підставі вищевикладеного митниця вважає, що Старобільським районним судом, та за матеріалами справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 зібрано достатньо доказів про вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим та просить залишити його без змін та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Захисники Кізіма В.В. та Сімейко А.М. підтримали апеляційну скаргу сторони захисту у повному обсязі; представник митного органу Сорокін Л.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити постанову без змін.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 486 МК завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

За приписами статті 487 МК провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У відповідності до положень статті 489 МК та статей 252, 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи встановлено, наявність провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України підтверджені дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду справи доказами:

-показаннями свідка ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_5 ,

-описом предметів, вилучених у ОСОБА_1 15.12.2020р., дослідженим у судовому засіданні (а.с.12-15), згідно якого у ОСОБА_1 вилучено грошові кошти у сумі 10 000 доларів США грошовими купюрами по 100 доларів США, що еквівалентно 278 661 гривня, та легковий автомобіль CITROEN C-ELYSEE держ№ НОМЕР_2 VIN: НОМЕР_3 , 2013р.в.

-копією акту про проведення огляду (переогляду), дослідженим у судовому засіданні (а.с.25), згідно якого 15.12.20р. у зоні митного контролю м/п «Мілове» огляд проводився в світлий час доби з використанням ТЗМК. Під час проведення спільного з прикордонниками поглибленого митного огляду транспортного засобу CITROEN C-ELYSEE держ№ НОМЕР_2 VIN: НОМЕР_3 в зоні митного контролю митного поста «Мілове» після демонтажу акустичного динаміку, що знаходиться на передній панелі (торпеді) під лобовим склом в його порожнині було виявлено паперовий пакунок в якому знаходились грошові кошти в сумі 10 000 (десять) тисяч доларів США, вище виявлені грошові кошти переміщувались через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням способу, що утруднює виявлення, а саме використання конструктивних порожнин автомобіля, що піддавались попередньому демонтажу та не призначені для переміщення вантажу. Складено протокол про ПМП №46/70200/20 від 15.12.2020 за ст.483 ч.1 МКУ, предмети порушення та автомобіль вилучено за описом.

-фототаблицями до протоколу про порушення митних правил №46/70200/20 від 15.12.2020р., дослідженими у судовому засіданні (а.с.26-35), з яких вбачається загальний вигляд автомобіля Сітроен держ№ НОМЕР_2 , розміщення паперового пакунку в конструктивній порожнині автомобіля під динаміком на передній панелі автомобіля, вилучення зі вказаного пакунку грошових купюр доларів США, їх перерахунок.

Отже судом першої інстанції було достовірно встановлено, що грошові кошти у сумі 10 000 доларів США були приховані від митного контролю з використанням способу, що утруднює їх виявлення поміщення їх в автомобілі у конструктивну порожнину для динаміка і яка не призначена для зберігання в ній предметів, та закриття після цього порожнини динаміком.

З такими висновками місцевого суду погоджується суд апеляційної інстанції .

Відповідно до ч.1 статі 1 МК Законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно ч.1 ст.458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

З об`єктивної сторони ч.1 ст.483 МК передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Отже, безпосереднім об`єктом вказаного правопорушення є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, а об`єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України, у тому числі і шляхом надання неправдивих відомостей, які необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Це випливає з роз`яснень, що містяться у п.п.5,6 Постанові Пленуму Верхового Суду України віл 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» та визначають, що незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання даним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Таким чином, на думку апеляційного суду, власник товару підлягає відповідальності за ч.1 ст.483 МК лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення.

Таким чином, суд вважає, що митницею надано достатніх доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, висновки митного органу підтверджуються достовірними даними, тому суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає,

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні апеляційної скарги захисника Кізіми А.В. відмовити.

Постанову Старобільського районного суду Луганської області від 19 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.483 МК України, залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун