ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 653/425/21
Головуючий в 1 інстанції Мотонок Т.Я.
Провадження № 33/819/158/21
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

за участю захисника Волвенка О.І.,

Берегового М.Ю., якого притягнуто до адміністративної відповідальності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 01 березня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 06.02.2021 року о 14 год. 40 хв., на а/д М-18, 500 км., керував транспортним засобом автомобілем ЗАЗ 1102, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2,5 ПДР України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 вказує про порушення судом норм матеріального та процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього. Зазначає, що вказані в протоколі відомості щодо обставин вчинення ним правопорушення не відповідають дійсності та апелянт заперечує обставини визнання ним вини в суді першої інстанції. Свої доводи мотивує тим, що у його присутності не складався протокол, йому не було роз`яснено права відповідно до ч.4 ст.256 КУпАП. Йому було надано бланк вказаного протоколу без зазначення в ньому відомостей щодо обставин справи, йому не було забезпечено можливість надати пояснення як у протоколі, так і на окремому аркуші. Стверджує про навмисну фальсифікацію документів. Крім того, в матеріалах справи наявний відеозапис, про який не вказано в протоколі, крім того він не відображає всю подію з моменту зупинки транспортного засобу до моменту подальшої поїздки без відсторонення ОСОБА_1 від керування. Також апелянт вважає, що в порушення вимог ч.2,3 ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння одразу на місці зупинки транспортного засобу. Вказує, що працівники поліції відмовили йому в проходженні огляду на місці події. Крім того, безпосередньо в суді не були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , присутність на місці події даних свідків не підтверджена відеозаписом тому їхні письмові пояснення є неналежними доказами. Також указує про незаконність зупинки його транспортного засобу працівниками поліції. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційні вимоги, неведені ОСОБА_1 , просили їх задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або щодо перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що 06.02.2021 року о 14 год. 40 хв., на а/д М-18, 500 км., ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ЗАЗ 1102, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2,5 ПДР України.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, складеним направленням для проходження ним такого огляду, і цей факт ОСОБА_1 не оспорював під час судового розгляду в суді першої інстанції та підтвердив, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, оскільки поспішав. (а.п.1, 4, 5, 8)

Отже, у працівників поліції були законні підстави вимагати від водія ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, від якого він відмовився, та для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

При складанні протоколу ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, але він відмовився надати пояснення по суті правопорушення, будь-яких зауважень щодо змісту протоколу від нього не надходило, тобто він реалізував своє право на захист.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст.254, 256 КУпАП. ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом протоколу, що підтверджено його підписом.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що він не був згоден з діями працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, а також про оскарження ним таких дій у встановленому законом порядку.

Тому доводи апелянта про те, що протокол складався за його відсутності, чим поліцейськими були порушені його процесуальні права, слід визнати такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Позбавлені підстав твердження апелянта про незаконність складання протоколу, зміст якого не відповідає примірнику, який було видано ОСОБА_1 , оскільки сам по собі факт неякісного оформлення примірника протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про недійсність його оригіналу, наявного в матеріалах справи.

Матеріалами справи підтверджено той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, що зафіксовано у присутності двох свідків, і ці відомості при складанні протоколу про адміністративне правопорушення апелянт не оспорював та засвідчив своїм підписом.

А тому доводи апелянта про те, що протокол було складено у відсутності свідків, не знаходять свого підтвердження.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП суд обгрунтовано визнав зібрані у справі докази, зокрема й письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, оскільки вони повністю узгоджуються зі змістом протоколу та відеозапису.

Посилання апелянта на те, що пояснення вказаних свідків є неналежними доказами через те, що їх безпосередньо не було допитано в суді першої інстанції, слід визнати безпідставними, оскільки ОСОБА_1 не заявляв клопотання про безпосередній допит свідків у суді.

Надуманими є доводи ОСОБА_1 про те, що відповідно до вимог ст.266 КУпАП поліцейський повинен був запропонувати йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки.

Так, відповідно до п.1 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Вказана норма застосовується за наявності зовнішніх ознак наявності у особи алкогольного сп`яніння.

Огляд особи на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не передбачено.

Відповідно до п.12 Розділу II вказаної інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З огляду на це, у поліцейського не було жодних підстав пропонувати огляд особі на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки.

Твердження апелянта про те, що відеозапис, наявний в матеріалах справи, не відображає всі обставини події, є безпідставними, оскільки на відеозапису зафіксовано зупинку його транспортного засобу та факт відмови водіяОСОБА_1 від проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 було складено про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до вимог п.2.5 ПДР України.

Вимоги закону щодо відсторонення від керування транспортним засобом поширюються лише на осіб, відносно яких встановлено та доведено факт керування транспортним засобом в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, у працівників поліції не було законних підстав для його відсторонення від керування транспортним засобом, а тому доводи апелянта з цього приводи не грунтуються на законі.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження незаконності зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , і про це він не вказував під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Матеріалами справи підтверджено той факт, що 06.02.2021 року ОСОБА_1 було зупинено з підстав порушення ним вимог п.9.8 ПДР, а саме за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, за вчинення якого, постановою працівника поліції від 06.02.2021 року йому було оголошено попередження, що жодним чином не свідчить про незаконність зупинки його транспортного засобу.

(а.п.7)

З огляду на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обгрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

У зв`язку з чим, доводи апелянта про необґрунтованість та незаконність постанови суду першої інстанції, є неспроможними.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Отже, підстави для скасування постанови суду першої щодо ОСОБА_1 та задоволення його апеляційної скарги, відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 01 березня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) Ю.М. Гемма