Справа №578/720/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Зеря Ю. О.
Номер провадження 33/816/406/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря Могиленець А.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника Лопаткіна О.В. розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Краснопільського районного суду Сумської області від 18 серпня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Краснопільського районного суду Сумської області від 18 серпня 2021 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що 09 липня 2021 року о 21 год. 45 хв. в с. Самотоївка по вул. Калініна Сумської області керував транспортним засобом ВАЗ 21070 з номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер 6820 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану постанову, а провадження у справі закрити, з підстав, передбачених ст. 247 КУпАП.

На обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що дана справа була розглянута за його відсутності, без дотримання ст.268 КУпАП, в порушення його права на захист, яке є непорушним та не може бути обмеженим, відповідно до вимог як національним законодавством, так і рішень ЄСПЛ, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Апелянт зазначає, що напередодні, 17 серпня 2021 року, він звернувся з заявою про відкладення її розгляду на інший час та дату, у зв`язку з тим що хотів скористатися своїм право на правову допомогу під час розгляду даної справи, однак, суддя все ж таки розглянув справу, неповно та не об`єктивно, при цьому, процесуальних строків розгляду даної справи ще було достатньо, оскільки вона слухалась судом вперше, і в його діях не могло бути зловживання своїми правами та намагання затягнути розгляд справи.

Крім того апелянт вказує на порушення норм матеріального права, допущені суддею при розгляді даної справи, а саме, що не було враховано очевидні порушення з боку працівників поліції ст.266 КУпАП, Наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», також суддя проігнорований той факт, що він не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, просив працівників поліції провести огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, а саме в КНП «Краснопільській лікарні» Краснопільської селищної ради, однак, працівники поліції відмовили йому у проходженні огляду на стан сп`яніння у вказаному медичному закладі, і дана обставина підтверджується матеріалами а саме актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, апелянт посилається на те, що відповідно до ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, працівники спочатку мали провести огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а лише після незгоди з його результатами, такий огляду мав бути проведений у закладі охорони здоров`я, при цьому, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, що в порушення вимог ст.265-2 КУпАП, працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Також апелянт зазначає, що оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторони звинувачення, то суд перебрав на себе таку функцію, у зв`язку з чим було порушено його право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом.

Апелянт вказує, що оскільки суддею суду першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, порушено принцип законності та верховенства права, позиція суду не узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини, а також з рішеннями Конституційного суду України, постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, тобто є незаконною.

Крім того, апелянт просить викликати та допитати в якості свідків:

- ОСОБА_2 АДРЕСА_2

- ОСОБА_3 АДРЕСА_2

- ОСОБА_4 АДРЕСА_3 ,

- ОСОБА_5 АДРЕСА_4 ,

- інспектора СРПП ВП №2 смт. Краснопілля Іншина Романа Григоровича смт. Краснопілля вул. Мезенівська буд.8.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного рішення, пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Лопаткіна О.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані відео файли, та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали в межах поданої апеляційної скарги, на спростування її доводів, апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги закону дотримав в повному обсязі і свої висновки щодо наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП належним чином обґрунтував, з врахуванням ретельного дослідження наявних у справі доказів.

Так, факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №212647 від 09 липня 2021 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів не викликає;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з яких вбачається, що такий огляд не проводився;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з яких вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, ухилився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою Газоналізатора Алкотест Драгер 6820 та від медичного освідування у закладі охорони здоров`я, який знаходиться в м. Суми, в установленому законом порядку, шляхом відмови;

- відеозаписом з бодікамери №11130095/1, з якого вбачається, що за візуальними ознаками ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння і в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і пройти огляд в закладі охорони здоров`я.

Що стосується доводів апеляційної скарги, про порушення суддею його права на захист, оскільки дана справа була розглянута за його відсутності, при тому, що напередодні, 17 серпня 2021 року, він звернувся з заявою про відкладення її розгляду на інший час та дату, у зв`язку з тим що хотів скористатися своїм право на правову допомогу під час її розгляду даної справи, то апеляційний суд зазначає наступне.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вирішуючи питання щодо можливості здійснення розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності суддею було враховано, що ОСОБА_1 був обізнаний про призначення її до розгляду на 22 липня 2021 року, оскільки 20 липня 2021 року звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зверненням за правовою допомогою (а.с.15). 21 липня 2021 року. ОСОБА_1 подав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи з виготовленням фотокопій документів та копії відеозапису диску і в цей же день о 14 год. 35 хв. останній з матеріалами справи ознайомився у повному обсязі, отримав фотокопії документів та копію відеозапису диску, про що свідчить його особиста відмітка на вказаній заяві (а.с.17).

Наступне судове засідання у даній справі було призначено на 18 серпня 2021 року, однак, 17 серпня 2021 року ОСОБА_1 знову звертається до суду з заявою про відкладення розгляду справи, і вказує ті ж самі підстави, що і у попередній заяві про відкладення, тобто, у зв`язку з зверненням за правовою допомогою (а.с.25).

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, які поважні причини та обставини стали перепоною для ОСОБА_1 щодо звернення за правовою допомогою протягом, майже місяця, з часу первинного відкладення розгляду справи 22 липня 2021 року на наступну визначену дату 18 серпня 2021 року.

За таких обставин, саме з врахуванням вимог ст. 268 КУпАП, практики Європейського суду з прав людини у справі та ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя дійшов вірного висновку, що у ОСОБА_1 було достатньо часу для звернення за правовою допомогою, протягом якого він відповідних дій не вчинив, та визнавши таку поведінку останнього такою, що спрямована на затягування розгляду справи та ухилення від явки до суду, обґрунтовано відмовив у відкладенні розгляду справи на іншу дату і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів апелянта про те, що при розгляді справи суддею були допущені порушення норм матеріального права, допущені суддею а саме, не було враховано очевидні порушення з боку працівників поліції ст.266 КУпАП, Наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки він не відмовлявся проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, просив працівників поліції провести огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, а саме в КНП «Краснопільській лікарні» Краснопільської селищної ради, однак, працівники поліції відмовили йому у проходженні огляду на стан сп`яніння у вказаному медичному закладі, то вони не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у лікарні, що розташована у м. Суми, про що було одразу повідомлено останнього. При цьому, з вказаного відеоматеріали вбачається, що ОСОБА_1 , на пропозицію поліцейських пройти огляд у лікарні, яка розташована у м. Суми спочатку погоджувався і лише пізніше відмовився, а будь які дані про те, що він просив провести його огляд саме у КНП «Краснопільській лікарні» Краснопільської селищної ради відсутні.

Посилання апелянта на те, що в порушення вимог ст.265-2 КУпАП, працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу, з врахуванням тих обставин, що відеоматеріалом підтверджується той факт, що працівники поліції, саме з дотриманням вимог вказаної статті закону, вилучили у ОСОБА_1 посвідчення водія, з врахуванням тих обставин, що відносно останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому також є відмітка про це, а також, що отримувати тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом останній відмовився.

Доводи апелянта про те, що оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторони звинувачення, то суд перебрав на себе таку функцію, у зв`язку з чим було порушено його право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, також є безпідставними та необґрунтованими, за наявності того, що суддя приймав рішення виключно на підставі наявних у матеріалах справи доказів, за відсутності як працівників поліції, так і особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, апеляційний суд також не вбачає підстав для задоволення клопотання про виклик для допиту в якості свідків осіб, які зазначені в апеляційній скарзі, оскільки в матеріалах справи достатньо належних та допустимих доказів, зокрема відеозаписи, які у своїй сукупності підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, під час апеляційного розгляду даної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 жодних доказів на спростування висновків щодо наявності в діях останнього порушення п.2.5 ПДР України та, відповідно, складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, здобуто не було.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апелянта, апеляційний суд вважає, що вказана справа суддею суду першої інстанції була розглянута повно, всебічно, об`єктивно будь-яких порушень при цьому апеляційним судом не встановлено, оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстави для його скасування відсутні, а тому, постанову судді районного суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Краснопільського районного суду Сумської області від 18 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.