Справа № 932/4561/21
Провадження № 3/932/2553/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.07.21 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кіпчарський О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

09.06.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом можливого вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №129379, вбачається, що такий було складено 27.05.2021 року о 10 год. 22 хв. інспектором Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Корнійчуком Є.О.

У фабулі зазначеного протоколу вказано про те, що 27.05.2021 року о 08 год. 30 хв. в м. Дніпро, на перехресті проспекту Богдана Хмельницького та Запорізького шосе, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Івеко», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком руху не переконався в безпечності та скоїв наїзд на автомобіль марки «Деу-Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , котрий стояв з правого боку в попутному напрямку, та котрий після наїзду почав некерований рух та коїв наїзд на автомобіль марки «Сузукі», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , котрий зупинився попереду, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.1 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, заперечив повністю та пояснив, що він рухався у своїй смузі руху, натомість автомобіль «Деу-Ланос» виїхав частково на його смуху руху, оскільки намагався об`їхати автомобіль марки «Сузукі», який частково перекрив його смуху руху. Вказує, що правил дорожнього руху він не порушував, вину заперечує.

Водій автомобіля «Деу-Ланос» - ОСОБА_2 , вказує протилежне, зокрема, що він на смугу руху автомобіля «Івеко» не виїжджав, останній виїхав на його смуху, в момент зіткнення він взагалі стояв, автомобіль «Івеко», розпочавши рух, зачепив його автомобіль, в результаті чого його автомобіля змістився в праву сторону та зачепив автомобіль марки «Сузукі». Винуватцем дорожньо-транспортної пригоди вважає водія автомобіля «Івеко».

Водій автомобіля «Сузукі» - ОСОБА_3 вказує, що рух на перехресті був утрудненим через вимкнуті світлофори, він намагався виїхати на перехрестя та повернути ліворуч, частково перекрив рух по смузі руху автомобіля «Деу-Ланос», останній намагався об`їхати його з лівого боку, де в цей час стояв автомобіль «Івеко», який розпочавши рух зачепив автомобіль «Деу-Ланос» і який відтиснув на його автомобіль.

Аналогічні пояснення надавали учасники пригоди і під час оформлення адміністративного матеріалу працівниками поліції.

Згідно схеми дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «Івеко» розташований кутом передньої правої частини на смузі руху автомобіля «Деу-Ланос», а місце зіткнення зображено рівно на роздільній лінії смуг дорожнього руху.

Водночас, із представлених фотоматеріалів, вбачається, що автомобіль марки «Івеко», розташований на своїй смузі і на смузі руху автомобіля «Деу-Ланос» не знаходится.

Вказане свідчить, що схема дорожнього руху не відповідає дійсному розташуванню транспортних засобів.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, є адміністративно караним діянням, що передбачає встановлену законом відповідальність

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказане положення стосується не лише кримінальних проваджень, але й адміністративних правопорушень, які в контексті Європейської конвенції захисту прав та основоположних свобод також трактуються як невеликі злочини.

За вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи представлені матеріали та надані учасниками пригоди пояснення, суддя зазначає, що як версія подій викладена ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 є достатньо ймовірними та кожна з них має право на існування.

Водночас, жодна з цих версій не підтверджена достовірними та достатніми доказами.

Наявні матеріали не доводять поза розумним сумнівом вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що в свою чергу прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відтак, за вказаних обставин, суддя позбавлений можливості дійти висновку, що ОСОБА_1 було допущено порушення правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП необхідно закрити.

Керуючись ст. 124, ст. 247, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя О.М. Кіпчарський