1Справа № 335/114/21 3/335/254/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

23.12.2020 року о 11-54 годині в м.Запоріжжя по вул. Прибрежна автомагістраль/ вул. Тбіліська,25Б, водій Opel Astra F Caravan д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло , виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Від керування відсторонений.

У судове засідання призначене на 20.01.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення на адресу місця проживання, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, про причини невручення повістки суду невідомо.

08.02.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення на адресу місця проживання, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, про причини невручення повістки суду невідомо.

19.02.2021 року ОСОБА_1 надав клопотання про об`єднання справ про адміністративне правопорушення.

25.02.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення на адресу місця проживання, яка вказана у протоколі про адміністративне правопорушення, про причини невручення повістки суду невідомо.

У судове засідання призначене на 18.03.2021 року ОСОБА_1 повторно не з`явився, на електронну адресу суду скерував заяву про відкладення розгляду справи, оскільки перебуває на самоізоляції та надати строк для пошуку захисника.

Суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання, виходячи з наступного.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 20.01.2020 року, 08.02.2021 року, 25.02.2021 року, 18.03.2021 року для спростування вини не з`явився, суд оцінює вказані клопотання ОСОБА_1 , як намагання уникнути встановленої адміністративної відповідальності правопорушником за вчинене адміністративне правопорушення при наявності допустимих та належних доказів, шляхом зловживання їхніми правами, а саме, умисного затягування строку, передбаченого ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, шляхом подання вищезазначених клопотань про відкладення судових засідань та неявку в судові засідання.

В даному випадку, із поданих заяв та клопотань, вбачається, що ОСОБА_1 достовірно відомо про наявність адміністративної справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в провадженні суду, що вбачається з поданої ним заяви про відкладення судового засідання, а тому беручи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, згідно якої ст. 130 КУпАП не відносяться до категорії справ, де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, суд здійснює розгляд такої справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується наступними доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№104571 від 23.12.2020 року ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Astra F Caravan д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що передбачає відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол відповідає вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Окрім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, письмовими поясненнями, направлення на огляд на стан наркотичного сп`яніння.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ставити під сумнів які підстав не вбачається, встановлено, що обидва були очевидцями того, що 23.12.2020 року ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського на місці та у медичному закладі у встановленому законом порядку, що також підтверджується відеозаписом з камери патрульного поліцейського, доданого до матеріалів справи. Зазначені пояснення повністю узгоджуються між собою та сумнівів не викликають, з огляду і на те, що ці пояснення узгоджуються з іншими доказами, в т.ч. із відеозаписом, доданим до протоколу, відтвореним у судовому засіданні.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 , який в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Також матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення.

Щодо долученої ОСОБА_1 копії висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 23.12.2020 року, згідно до якого після проведеного огляду 23.12.2020 року о 21год30хв.не встановлено стану сп`яніння, не спростовує змісту його відмови, оскільки ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння і обґрунтованих підстав для відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у нього не було.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення, рівень небезпеки, дані про особу правопорушника, який згідно бази даних підсистеми «Адмінпрактика», протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130КУпАП,. Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 130, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави понесені судові витрати у сумі 454 гривні 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Ю. В. Апаллонова