Справа № 199/5713/21
ПОСТАНОВА

іменем України

04 жовтня 2021 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 ,

- який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

- за участі ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 019381 від 17.07.2021 року, того ж самого дня, 17.07.2021 року о 13:10 годині вул. Передова, 231А у місті Дніпрі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків водій відмовився.

На думку посадової особи, уповноваженої на складання протоколу, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 з обставинами викладеними у протоколі не погодився, свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, зазначивши, що дійсно 17.07.2021 року, разом з гр. ОСОБА_2 перебував по вулиці Передовій, 231А у місті Дніпрі, та був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що номерний знак його авто був закритий стороннім предметом, на що він погодився та сплатив штраф за ч.6 ст. 121 КУпАП. Під час розмови з правоохоронцями останні почали звинувачувати його у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але він відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки транспортним засобом керував не він, а гр. ОСОБА_2 . Після чого, працівники поліції його затримали та відвезли до рай-відділку поліції, куди прийшли двоє невідомих цивільних осіб, а працівники поліції склали відносно нього протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим, зазначив, що працівники поліції упереджено відносилися до його особи, оскільки він дійсно з останніми спілкувався у грубій формі, за що у подальшому вибачився за свою поведінку.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показала, що вона разом з гр. ОСОБА_1 перебували по вулиці Передовій, 231А у місті Дніпрі. ОСОБА_1 увесь час знаходився на пасажирському сидінні, навчав її керуванню транспортним засобом, та за кермом автомобіля взагалі не перебував.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила суду, що 17.07.2021 року за адресою АДРЕСА_2 , вона разом з її чоловіком була запрошена працівниками поліції бути потятою під час складання протоколу у відношенні ОСОБА_1 . Працівники поліції попрохали її та її чоловіка просто поставити підписи, однак ані вона ані її чоловік не були свідками того, що начебто ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справі, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення, оскільки відомості зазначені у ньому належним чином не узгоджуються з іншими матеріалами справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 019381 від 17.07.2021 року, того ж самого дня, 17.07.2021 року о 13:10 годині вул. Передова, 231А у місті Дніпрі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків водій відмовився.

Судом досліджувався долучений до матеріалів справи диск з нагрудних камер працівників поліції де дійсно відображено, що гр. ОСОБА_1 поводив себе агресивно, у бік працівників поліції. У той же час, зі змісту наданого запису не встановлено самого факту керування транспортним засобом самим ОСОБА_1 та не можливо переконатися у дійсності інкримінованого йому складу правопорушення.

Окрім вищезазначеного, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спростували обставини наявні у протоколі про адміністративне правопорушення. Так, ОСОБА_2 наголошувала, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував та перебував на пасажирському сидінні, у свою чергу свідок ОСОБА_3 вказала про те, що ОСОБА_1 побачила вже у відділенні поліції і самого факту керування останнім транспортним засобом вона також не бачила.

Крім того, для надання роз`яснень з приводу події, яка мала місце 17.07.2021 року о 13:00 годині, та складеного протоколу не з`явилась працівник поліції ОСОБА_4 , яка викликалась до суду офіційним повідомленням на адресу УПП в Дніпропетровській області від 02.08.2021 року, що також унеможливлює дійти ґрунтовного висновку про наявність поставленої вини гр. ОСОБА_1 .

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, матеріалами провадження не встановлено остаточної відповідності та дійсності зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення фактичних обставин події, та відомостей. Зокрема і виявлені в процесі розгляду провадження розбіжності, не узгоджуються матеріалами справи, що позбавляє суд упевнитися в дійсності відображених даних.

Оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

04.10.2021