ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дорошинської В.Е.,

за участю секретаря Сиротової В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у м. Херсоні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Зубова О.С., у справі про адміністративне правопорушення №766/20939/20 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області (суддя Зубов О.С.,) перебувають матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП.

На розгляд судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинської В.Е., надійшла заява ОСОБА_1 , про відвід судді Зубова О.С., в обґрунтування якої зазначено, що суддя Зубов О.С., не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу з тих підстав, що до його провадження надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд в ході вивчення матеріалів повинен був направити їх на доопрацювання, оскільки заява ОСОБА_2 від 07.12.2020 року є копією, при направлення якої до суду в якості копії слід брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені: Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року №55; Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, та інструкцією з діловодства. Так, до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення долучено копії заяви від 07.12.2020 року, яка не завірена належним чином у встановленому законом порядку, крім того, суд не витребував документи заявлені у клопотанні 18.03.2021 року захисником ОСОБА_1 , оскільки вони свідчать про наявність кримінального провадження № 0001033 за цим саме фактом та спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, що виключає склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки вказана стаття передбачає спричинення фізичного насилля, яке не спричинило тілесних ушкоджень, судом не долучено талон-повідомлення про виклик ОСОБА_1 працівників поліції 05.12.2020 року, (поданий разом із клопотанням від 18.03.2021 року), про те, що ОСОБА_2 без відома заявника забрала дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаний доказ, в сукупності з іншими, долученими до матеріалі справи, свідчить про те, що між колишнім подружжям постійно виникають конфлікти саме з приводу виховання та місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 насильства відносно ОСОБА_2 , у розумінні ст. 173 - 2 ч. 1 КУпАП, що виключає наявність у діях ОСОБА_1 ознак об`єктивної сторони складу вказаного адміністративного правопорушення. Окрім того вказав, що справа призначалась майже кожного дня під час його хвороби, а при цьому досі не розглянута та не закрито провадження у зв`язку із закінченням строку притягнення до відповідальності.

Наведене на його переконання є обставиною, яка викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав з підстав викладених в ній.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, вказавши, що заявлені підстави є надуманими та не передбачені діючим законодавством.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , заслухавши учасників, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого клопотання з огляду на таке.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, якою врегульоване питання щодо відводу судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України містять відповідні статті, якими врегульоване питання про відвід (самовідвід) судді, а тому, при вирішенні питання про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення, слід застосувати аналогію права, що кореспондується з п. 4 рішення №34 Ради судді України від 08.06.2017 року.

Так, відповідно до ст. 75 КПК України, законом передбачено вичерпний перелік обставин, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Заявляючи відвід судді фактично посилається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, якими передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, враховуючи зміст викладених норм, особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести обставини, які викликають в неї сумнів у неупередженості судді, який розглядає справу по суті. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

Відповідно до п. 67 рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко та Мартиненко проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з ч. 1ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Проте доводи ОСОБА_1 , на які він посилається в заяві про відвід судді, є недоведеними, оскільки не підтверджені матеріалами справи про адміністративне правопорушення та не містять доказів, які б свідчили про обґрунтованість заяви або могли вказувати на необ`єктивність судді, а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.75,76,81,369 КПК України, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 за матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) про відвід судді Зубова О.С., відмовити.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. Е. Дорошинська