Справа № 643/2883/21
Провадження № 3/643/1344/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м.Харків

Суддя Московського районного суду м.Харкова Кононенко Т.О., розглянувши матеріал, що надійшов з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Харківській області

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 126, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

встановив:

До Московського районного суду м.Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 276330 від 07.02.2021року) та за ч.2 ст. 126 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 276331 від 07.02.2021року)для розгляду.

10.03.202 року, на підставі ст. 36 КУпАП, адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження з присвоєнням єдиного реєстраційного номеру №643/2883/21 та призначено до розгляду.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 276330 від 07.02.2021 року, вбачається, що 07.02.2021 року о 01 годині 30 хвилин по вул. Героїв Праці, 33Д у м. Харкові

ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2108 д.н.з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя шкіри, тремтіння пальців рук, на вимогу поліцейського в присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відмовився від проходження огляду на стан вживання алкогольних напоїв, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 276331 від 07.02.2021 року, 07.02.2021 року о 01 годині 30 хвилин по вул. Героїв Праці, 33Д у м. Харкові ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2108 д.н.з НОМЕР_1 не маючи посвідчення водія.

ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу його проживання вказану у матеріалах справи та публікуванням оголошення на сайті суду про виклик, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.126, 130 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч.2 ст.268 КУпАП).

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Частиною 2 ст.126 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Факт вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 276330 від 07.02.2021 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 276331 від 07.02.2021 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, поясненнями свідків

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , фактичними даними, що містяться на диску з відео-матеріалом, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказані протоколи про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.2.1.А ПДР (Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії), п. 2.5 Правил дорожнього руху України ( водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння).

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ч.2 ст. 126, ч.1

ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена

ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого прядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Складений протокол про адміністративне правопорушення містить дані щодо двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які в письмових поясненнях підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу так і від проходження огляду в медичному закладі. Також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано на диску з відео-матеріалом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, як зафіксовано і свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які були присутні під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду.

Поліцейськими протоколи про адміністративне правопорушення ДПР 18 №276330 від 07.02.2021 року, серії ДПР 18 № 276330 від 07.02.2021 відносно ОСОБА_1 складені в установленому законом порядку, відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Даних, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суду не надано та не спростовано зміст протоколів та зазначені вище докази, залучені органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейскьим судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішення ЄС від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Всебічно дослідивши обставини справи, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 280 КУпАП, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суддя прийшов висновку про те, що вони дають можливості дійти поза розумним сумнівом обґрунтованого висновку щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, у присутності двох свідків.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого частина перша статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та передбаченого ч.2 ст. 126 КУП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Частиною 2 ст. 13 КУпАП передбачено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121 - 127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 1831, 185, 190 - 195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 на момент вчинення вказаних правопорушень досяг шістнадцятирічного віку то останній підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку про наявність правових підстав до накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , без позбавлення права керування транспортним засобом.

Оскільки ОСОБА_1 , згідно довідки ОСОБА_4 інспектору відділу АП УПП в Харківській області не отримував посвідчення водія і не має права керувати транспортним засобом, суд не має підстав для позбавлення його такого права.

На підставі ч. 2 ст. 36 КпАП України, суд остаточно застосовує до правопорушника адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу та не позбавляє його права керування транспортними засобами.

Крім того, в порядку ст. 40? КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 , на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 40?, 130, 283, 284 КУпАП, суд -

ухвалив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 126, частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення

-за ч.2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн;

-за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, без позбавленням права керування транспортним засобами.

Відповідно до ст. 36 КпАП України остаточно накласти на ОСОБА_1 , стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, без позбавленням права керування транспортним засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн на користь держави.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Суддя Т.О.Кононенко