гСправа № 358/484/21 Провадження № 3/358/217/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Тітов М.Б. при секретарі Зеленько О.Д., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Біленчука С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 20.02.2018 року, орган, що видав 3221, РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №180602 складеного поліцейським відділення №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшим лейтенантом поліції Обозовим С.М., водій ОСОБА_1 02 травня 2021 року о 01 годині 25 хвилин в с. Ісайки Обухівського (Богуславського) району Київської області по вул. Ярська, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , на порушення вимог п.2.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору. При дорожньо транспортній пригоді автомобіль отримав механічні пошкодження.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №180554 складеного поліцейським відділення №2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області сержантом поліції Дерієнком А.О., водій ОСОБА_1 02 травня 2021 року о 01 годині 25 хвилин в с. Ісайки Обухівського (Богуславського) району Київської області по вул. Ярська керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно положень ст. 36 КУпАП справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднані в одне провадження.

Особа щодо якої складено протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав свою вину у вчиненні зазначених правопорушщень та пояснив, що 02 травня 2021 року о 01 годині 25 хвилин за кермом автомобіля «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 був не він, а його брат ОСОБА_2 . Він сам сидів на передньому пасажирському сидінні. Крім того в автомобілі були пасажири ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які сиділи на задньому сидінні. Водієм автомобіля був його рідний брат ОСОБА_2 , який перебував у тверезому стані, має посвідчення водія та постійно керує вказаним автомобілем. В с. Ісайки по вул. Ярська під час з`їзду з крутої гори, автомобіль на повороті занесло в електроопору через спущене заднє колесо та сильний дощ. Після скоєного ДТП, він ОСОБА_1 , як старший рідний брат ОСОБА_2 , який перебував за кермом, побоявся за меншого брата, який навчається в Лисянському професійному аграрному ліцеї, має посвідчення водія, і після даної пригоди його можуть вигнати з ліцею, тому запропонував усим хлопцям піти з місця ДТП, а вину за керування та ДТП взяти на себе, на що всі погодилися. Коли на місце ДТП приїхали поліцейські, він їм сказав, що він був за кермом. Після огляду місця ДТП йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, але він відмовився.

Заслухавши особу щодо якої складено протоколи про адміністративні правопорушення, свідків та дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність об`єктивної сторони даного правопорушення.

Відповідно до ст. 124 КУпАП відповідальність за вчинення даного адмністративного правопорушення настає у разі порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння оформлена відповідним направленням, та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Під час судового розгляду справи були допитані свідки вищевказаної події.

Так, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 02 травня 2021 року о 01 годині 25 хвилин в с. Ісайки Обухівського (Богуславського) району Київської області по вул. Ярська, він, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були пасажирами в автомобілі марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 . Вони їхали із с. Ісайки додому в с. Медвин, і на крутому спуску гори на повороті, де намило дощем грунт та через спущене заднє колесо автомобіля, ОСОБА_2 не впорався з керуванням та з`їхав в електроопору, пошкодивши при цьому автомобіль. Коли всі вийшли з машини, то були шоковані даною ситуацією, і ОСОБА_5 запропонував своєму братові ОСОБА_6 , який перебував за кермом, взяти всю вину на себе, оскільки вважав, що через дану неприємну ситуацію його брата ОСОБА_7 можуть вигнати із ліцею, де він навчається та позбавити прав керування. На дану пропозицію ОСОБА_2 погодився, після чого вони разом з ОСОБА_8 пішли в сторону с. Медвин додому. ОСОБА_5 залишався на місці ДТП. Відійшовши приблизно 200 метрів він згадав, що забув свій телефон і повернувся на місце ДТП, де в цей час приїхала швидка медична допомога та поліція. Фізично ніхто із пасажирів не постраждав, лише були царапини, і тому він письмово відмовився проходити медичне обстеження, оскільки в цьому не було потреби.

Свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що 02 травня 2021 року о 01 годині 25 хвилин в с. Ісайки Обухівського (Богуславського) району Київської області по вул.Ярська, він, його брат ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їхали додому зі сторони м. Богуслав на автомобілі марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , яким він і керував, оскільки даний автомобіль купили батьки і він постійно був у його користуванні. Його брат ОСОБА_5 сидів на пасажирському сидінні, друзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сиділи на задньому пасажирському сидінні. В автомобіля було підспущене заднє колесо. В с. Ісайки по вул. Ярській на крутому спуску гори на повороті, де було намито дощем грунт, він не впорався з керуванням та з`їхав в електроопору. Автомобіль отримав механічні пошкодження. Вийшовши з машини, його старший брат ОСОБА_5 сказав що візьме всю вину на себе і сказав їм іти додому, оскільки брат хвилювався, що через ДТП його ( ОСОБА_7 ) можуть вигнати із ліцею, де він навчається та позбавити прав керування, на що він погодився, і разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пішли в сторону с. Медвин додому.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що 02 травня 2021 року о 01 годині 25 хвилин в с. Ісайки Обухівського (Богуславського) району Київської області по вул. Ярська, він, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були пасажирами в автомобілі марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 . Вони їхали в с. Ісайки додому зі сторони м. Богуслав, і на крутому спуску гори на повороті, де намило дощем ґрунт та через підспущене заднє колесо автомобіля, ОСОБА_2 не впорався з керуванням та з`їхав в електроопору, пошкодивши при цьому автомобіль. Вийшовши з машини, ОСОБА_5 запропонував своєму братові ОСОБА_6 , який перебував за кермом, взяти всю вину на себе, оскільки вважав, що через дану ситуацію брата ОСОБА_7 можуть вигнати із ліцею, де він навчається та позбавити прав керування, на що ОСОБА_7 погодився. Після цього він разом з ОСОБА_7 пішли в сторону с. Медвин додому, а ОСОБА_5 залишився на місці ДТП.

Таким чином із пояснень ОСОБА_1 та пояснень свідків випливає, що за кермом автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , який потрапив у ДТП, був ОСОБА_2 .

Поліцейськими не був зафіксований факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , він не був зупинений працівниками поліції, а також не надано жодного переконливого доказу, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля під час ДТП.

Суд в даному випадку приймає до уваги показання ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про те, що автомобілем увесь час керував ОСОБА_2 , оскільки їх показання є логічними, послідовними, не мають суперечностей і у суду не виникає сумнівів у їх переконливості та правдивості.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в діях останнього події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 36, 283, 284, 294, 247, ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати справу №358/484/21 провадження №3/358/217/21 та справу №358/485/21 провадження №3/358/218/21 в одне провадження відносно ОСОБА_1 та присвоїти єдиний унікальний номер справи №358/484/21 провадження №3/358/217/21.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов