Справа № 130/89/21
Провадження № 33/801/256/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сенько Л. Ю.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 рокуСправа № 130/89/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ковалишиної Лілії Іванівни,

розглянув апеляційну скаргу останньої на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 лютого 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 008772 від 13 січня 2021 року водій ОСОБА_1 13 січня 2021 року о 09:00 год. на АД М12 «Стрий-Знам`янка» 389 км керував транспортним засобом MAZDA 929 д.н.з. НОМЕР_1 будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами від 08 липня 2020 року ВП №61444601 Жмеринським міськрайонним відділом ДВС, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 454 грн. в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями, рапортом, постановою Жмеринського міськрайонного відділу ДВС про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 08 липня 2020 у виконавчому провадженні №61444601.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Ковалишина Л.І. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просила оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням (попередженням), а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що працівники поліції не пояснили йому підставу зупинки та не вказали такої і в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказує, що він дізнався про наявність обмеження у праві керування транспортним засобом від працівників поліції, під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Заперечує щодо отримання вказаної постанови державного виконавця. Також зазначає, що судом не було взято до уваги те, що він працює водієм і на даний час це є єдиним його заробітком, необхідним для сплати не тільки аліментів а й забезпечення своєї матері та сестри, яка є інвалідом 3-ї групи. Поряд з цим, звертає увагу на те, що тимчасове обмеження щодо нього у праві керування транспортним засобом було скасовано постановою державного виконавця від 05 лютого 2021 року.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ковалишину Л.І., дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з протоколом серії ДПР18 № 008772 від 13 січня 2021 року водій ОСОБА_1 13 січня 2021 року о 09:00 год. на АД М12 «Стрий-Знам`янка» 389 км керував транспортним засобом MAZDA 929 д.н.з. НОМЕР_1 будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами від 08 липня 2020 року ВП №61444601 Жмеринським міськрайонним відділом ДВС.

Таким чином, в період керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відносно нього діяло обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Відтак, висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, підтверджуються сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Разом з тим, відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

За результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд вважає, що вчинене ним адміністративне правопорушення є малозначним, у зв`язку з наступним.

Як встановлено, постановою державного виконавця від 08 липня 2020 року ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів, тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами.

Поряд з цим, на момент розгляду адміністративної справи у суді першої інстанції, постановою державного виконавця від 05 лютого 2021 року тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами скасовано. Згідно зі змісту вказаної постанови ОСОБА_1 працевлаштований водієм, що унеможливлює обмеження.

Його працевлаштування також підтверджується копією трудової книжки (а.с. 20) та повідомленням про прийняття працівника на роботу (а.с. 21)., наданими під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по даному адміністративному правопорушенню, зокрема те, що обмеження у керуванні транспортним засобом під час провадження у справі було скасоване, апеляційний суд вважає, що скоєне ним адміністративне правопорушення є малозначним не становить такого ступеня протиправності, який би свідчив про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

При цьому , враховуючи те, що апелянт працевлаштований водієм, стягнення у виді позбавлення прав керування транспортними засобами не буде сприяти забезпеченню виконання фінансових зобов`язань у виді сплати аліментів , які і послугували причиною вчинення правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, особу ОСОБА_1 , сімейні обставини, перебування на утриманні неповнолітніх дітей, матеріальний стан, виходячи з мети адміністративного стягнення, суд вважає, що вчинене останнім правопорушення є малозначним, тому до нього слід застосувати положення ст. 22 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись відносно нього усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст. 22, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ковалишиної Лілії Іванівни задовольнити.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП, на підставі ст.22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий