печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника Департаменту з питань звернень громадян Офісу Президента України, громадянки України,

- за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Офісу Президента України (далі - Офіс) із запитом від 31.08.2020 року за вих. № 084 ЗП, в якому просив надати інформацію та копії документів щодо встановлення доплат (надбавок) за інтенсивність праці для керівника Офісу, першого заступника та заступників керівників Офісу, а також керівника Апарату Офісу.

У відповідь листом від 08.09.2020 №22/1-09/4405 за підписом керівника Департаменту з питань звернень громадян Офісу ОСОБА_1 потерпілому повідомлено про продовження строку розгляду його запиту на підставі частини четвертої статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Разом з тим, листом з Офісу 28.09.2020 №22/1-09/4705 за підписом керівника Департаменту з питань звернень громадян Офісу ОСОБА_1 потерпілому замість надання інформації по суті запиту надано роз`яснення законодавства України щодо встановлення надбавок за інтенсивність праці в Офісі.

Закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Законом України «Про доступ до публічної інформації» та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Згідно пунктом 6 частини першої частини 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій заяві не пізніше 5 робочих днів з дня отримання запиту.

Статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено вичерпний перелік підстав для відмови в задоволені запиту на інформацію, а саме у випадках, коли: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

З аналізу положень статей 20 та 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» вбачається, що розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту лише за наявності однієї або двох обґрунтованих умов, зокрема, необхідність надання великого обсягу інформації або необхідність її пошуку серед значної кількості даних.

Разом з тим, лист Офісу від 28.09.2020 №22/1-09/4705 за підписом керівника Департаменту з питань звернень громадян ОСОБА_1 містить лише роз`яснення законодавства, яке не відповідає жодному із зазначених у частині четвертій статті 20 Закону умовами для такого продовження.

Крім того, відповідно до частини другої статті 22 Закону відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Надане потерпілому роз`яснення законодавства у листі Офісу 28.09.2020 №22/1-09/4705 за підписом керівника Департаменту з питань звернень громадян ОСОБА_1 не відповідає змісту та суті запитуваної потерпілим інформації, тобто йому неправомірно відмовлено у наданні запитуваної інформації.

Таким чином, у діях керівника Департаменту з питань звернень громадян Офісу ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: неправомірна відмова у наданні інформації.

В судове засідання особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явилася, проте на адресу суду надіслала клопотання, в якому просила звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням і закрити провадження з наступних підстав.

Так, ОСОБА_1 зазначила, що у Департаменті з питань звернень громадян Офісу Президента України 01.09.2020 було зареєстровано та опрацьовано запит ОСОБА_2 стосовно нарахування доплати за інтенсивність праці керівництву Офісу.

У відповіді запитувачу було зазначено, що за інформацією, наданою Департаментом управління персоналом Офісу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 304 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу», та за щомісячно наданою Державним управлінням справами інформацією щодо загального обсягу економії фонду оплати праці, наказом Керівника Апарату Офісу встановлюється надбавка за інтенсивність праці.

Вважаючи, що він отримав неповну відповідь, ОСОБА_2 звернувся до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - Секретаріат, Уповноважений) з заявою, в якій стверджував про порушення Офісом вимог Закону під час розгляду його запиту на інформацію.

Так, 27.10.2020 до Офісу надійшов від Секретаріату Уповноваженого лист Представника Уповноваженого з дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України В.Барвіцького від 21.10.2020 № 29380.4/М-16124.3/20/30.1 щодо розгляду запиту ОСОБА_2 , в якому, зокрема, містилася вимога прибути ОСОБА_1 30.10.2020 о 12:00 до Секретаріату (копію документу ОСОБА_1 додала до клопотання).

Наступного ж дня, 28.10.2020 листом Департаменту № 22/1-12/5103 Д.Мокрика поінформовано, що копії документів щодо нарахування доплати за інтенсивність праці керівництву Офісу, обсяг яких складає 29 аркушів, буде надано за умови відшкодування фактичних витрат на копіювання та друк згідно зі статтею 21 Закону (копія відповіді та підтвердження її відправки ОСОБА_1 додала до клопотання ).

Згоду ОСОБА_2 на оплату запитаної інформації було отримано, 05.11.2020 йому надіслано рахунок, який він сплатив, і 12.11.2020 надіслано запитувану ним інформацію листом Департаменту № 22/1-12/5344 (копії листа і підтвердження його відправки ОСОБА_1 додала до клопотання).

Тобто, фактично стверджуване ОСОБА_2 порушення, якщо припустити його наявність, було усунуто ще 28.10.2020, що відбулося до складення протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено 30.10.2020.

Оскільки ОСОБА_1 з 24.10.2020 по 08.11.2020 включно перебувала у відпустці (витяг із наказу Керівника Апарату Офісу про відпустку ОСОБА_1 додала до клопотання), лист Д.Мокрику від 28.10.2020 та відповідь на лист Секретаріату (копія листа від 29.10.2020 №22/1-06/5108 та підтвердження відправки ОСОБА_1 додала до клопотання) надав в.о. Керівника Департаменту з питань звернень громадян Офісу Ю.Сизоненко.

Ю.Сизоненко письмово повідомив В.Барвіцького про вжиті заходи щодо розгляду запиту ОСОБА_2 , про перебування ОСОБА_1 у відпустці та неможливість її прибуття 30.10.2020 до Секретаріату, однак надана інформація врахована Секретаріатом не була. Таким чином, під час складення протоколу ОСОБА_1 фактично була позбавлена можливості подати пояснення і зауваження щодо його змісту, а також реалізувати інші гарантовані КУпАП свої права.

ОСОБА_1 наголосила на тому, що особою, яка складала протокол (начальник Управління моніторингу прав на звернення та інформацію Секретаріату І.М.Попович), не забезпечено гарантоване частинами першою, третьою статті 256, частиною першою статті 268 КУпАП її право як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу під час його складення.

В судове засідання з`явилася потерпіла особа, ОСОБА_2 , який просив закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 38 КУпАП, вважаючи наявним в діях ОСОБА_1 склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, та відсутніми підстави для закриття провадження з реабілітуючих підстав.

Суддя, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення від 30.10.2020 року та додані до нього матеріали, дослідивши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідь на запит ОСОБА_2 від 31.08.2020 за вих. № 084 ЗП, який звернувся до Офісу Президента України, була остаточно підготовлена та направлена особі, яка зверталася із запитом, 28.09.2020. З наданої відповіді фактично не вбачається запитуваної ОСОБА_2 інформації. З огляду на це ОСОБА_2 , не отримавши належної відповіді на запит, 21.10.2020 звернувся до керівника апарату Офісу Президента України зі скаргою, в якій зазначив, що надана йому відповідь не відповідає змісту та суті запитуваної ним інформації, з чого випливає те, що йому неправомірно відмовлено у наданні запитуваної інформації.

28.10.2020, тобто через тиждень після подання скарги до Офісу Президента України, Департаментом з питань звернень громадян ОСОБА_2 було надіслано лист, в якому повідомлялося про те, що копії документів щодо нарахування доплати за інтенсивність праці керівництву Офісу Президента України, обсяг яких складає 29 аркушів, буде надано за умови відшкодування фактичних витрат на копіювання та друк згідно зі статтею 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Оплата ОСОБА_2 здійснилася 05.11.2020, а запитувана ним інформація була надіслана 12.11.2020.

Тобто, зі встановлених обставин вбачається, що фактично порушення було усунуте лише 12.11.2020, внаслідок подання ОСОБА_2 скарги на неправомірне ненадання запитуваної ним інформації і позиція ОСОБА_1 , що правопорушення було усунуте до складання протоколу, не відповідає матеріалам справи, більш того, не впливає на наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме:

-протоколі про адміністративне правопорушення від 30.10.2020;

-копії запиту на доступ до публічної інформації вх. № 084ЗП від 31.08.2020;

-відповіддю на запит від 08.09.2020 вих. № 22/1-09/4405;

-відповіддю на запит від 28.09.2020 вих. № 22/1-09/4705.

Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, як порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: неправомірна відмова в наданні інформації.

Разом з цим, пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП імперативно встановлено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно фактичних обставин справи, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, події, які стали підставою для складання протоколу, мали місце 28.09.2020.

Таким чином, на день розгляду справи в суді, сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі слід закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 212-3, 247, 276-280, 283-287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С. В. Шапутько