Справа № 642/1970/21
Провадження № 3/642/1221/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Грінчук О.П., розглянувши об`єднані адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.9 ст. 121, ч. 3 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До суду надійшли вказані адміністративні матеріали, які постановою суду від 25.06.2021 об`єднані в одне провадження.

15.05.2021 о 18 год. 05 хв. в м.Харкові, вул. Волонтерська, 68, водій ОСОБА_1 керував т.з. Alfa Romeo, д.н.з. НОМЕР_1 , щодо якого порушено обмеження, встановлене Митним кодексом України, а саме порушено строки тимчасового ввезення на митну територію України. Згідно із ІПНП, даний т.з. ввезено 26.12.2017 громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та т.з. використовував ОСОБА_1 , який не ввозив його на митну територію України, чим порушив ст. 380 Митного кодексу України та ст. 16, ст. 31 ЗУ «Про дорожній рух», за що, передбачена відповідальність за ч. 9 ст. 121 КУпАП. За вказаним фактом складено адміністративний протокол ДПР18 №272795 від 15.05.2021.

Крім того, 15.05.2021 о 18 год. 05 хв. в м.Харкові вул. Волонтерська, 68, водій ОСОБА_1 керував т.з. Alfa Romeo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т.з. за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД водій відмовився під відеозапис з бодікамери ZMO125. Громадянин ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП. Таким чином, згідно протоколу серії ДПР18 №272794 від 15.05.2021, водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не подавав.

В пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року (заява №3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був повідомлений, що справа розглядатиметься в Ленінському районному суді м.Харкова, відтак він був обізнаний, що матеріал буде направлений у вказаний суд для розгляд, хоч і відмовився від підпису в протоколі про ознайомлення з місцем розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно положень ст.268 КУпАП інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення за ч.9 ст. 121, ч.3 ст.130 КУпАП не відносяться до правопорушень, по яких присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою.

Відповідно до положень ч.2 ст. 268 КУпАП, до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ст.ст. 121, 130 КУпАП не передбачена можливість застосування примусового приводу.

Приймаючи до уваги, що суд позбавлений можливості в рамках Кодексу України про адміністративне правопорушення вжити заходів для забезпечення явки учасників процесу в судове засідання, окрім як шляхом направлення судових повісток, а законом передбачений скорочений термін притягнення особи до адміністративної відповідальності, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Як встановлено ст. 31 Закону України "Про дорожній рух", транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність обов`язковим вимогам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів. Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи. Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України встановлені ст. 380 Митного кодексу України.

Згідно з ч.5 ст.380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Адміністративна відповідальність за ч. 9 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною восьмою цієї статті, а саме: керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №272795 від 15.05.2021;

- відеозаписом з бодікамери поліцейського Zm 0125, ХА02323;

- постановою ДП18 №514140 від 03.05.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 8 ст. 121 КУпАП, яка відповідно до ч. 2 ст. 291 КУпАП набирає законної сили після її вручення особі;

- витягом з ІПНП, відповідно до якого транспортний засіб Alfa Romeo, д.н.з. НОМЕР_1 , ввезено на територію України 26.12.2017 громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Підстав ставити під сумнів дані вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення та доказів долучених до протоколу, які узгоджуються між собою, у суду немає.

Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 суду не надано.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази суд вважає, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 9 ст. 121 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно копії постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 10.04.2020, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову в проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11.08.2020 апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, постанова Ленінського районного суду м. Харкова від 10.04.2020 залишена без змін., відтак, набрала законної сили 11.08.2020.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.12.2020 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову в проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №272794 від 15.05.2021 зазначено про наявність в інспектора ОСОБА_3 підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння та вказані такі ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови.

Положеннями ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

ОСОБА_1 під час здійснення відеофіксації на бодікамеру ZM 0125 відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли особа відмовилася від проходження такого огляду.

Судом було переглянуто відеозапис в матеріалах справи, який засвідчує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Дані свідчення узгоджуються між собою та сумніву у суду не викликають та підтверджують факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, згідно п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Інструкції 2, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом скористався та відмовився до внесення будь-яких заперечень чи зауважень до протоколу.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, повністю доведена у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив кілька адміністративних правопорушень, а саме з ч.9 ст. 121, ч.3 ст. 130 КУпАП, то відповідно до ст.36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто в межах санкції, встановленої ч.3 ст.130 КУпАП, як більш серйозного правопорушення.

При накладанні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника.

Санкцією ч.9 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водія в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Санкцією ч.3 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Згідно довідки з ДДАІ НАІС, відсутні дані про належність ОСОБА_1 т.з. на праві власності.

Згідно даних НАІС ДДАІ, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 .

Обставинами, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, в ході розгляду справи судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення у відповідності до вимог ст. 35 КУпАП, в ході розгляду справи суд визнає повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

За таких обставин, на ОСОБА_1 необхідно накласти наступні стягнення: за вчинення правопорушення, передбаченого ч.9 ст. 121 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, без оплатного вилучення т.з.; - за вчинення правопорушення за ч. 3 ст.130 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк п`ятднадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років та без конфіскації транспортного засобу.

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.9 ст. 121, ч.3 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк п`ятднадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років та без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з особи, на яку накладено адміністративне стягнення слід стягнути судовий збір у сумі 454.00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7,9 33-36, 40-1, ч.9 ст. 121, ч.3 ст. 130, 245, 251, 256, 268, 278, 280, 283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.9 ст. 121, ч.3 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню:

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч.9 ст. 121 КУпАП - у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадянин, що дорівнює 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, без оплатного вилучення т.з.;

- за вчинення правопорушення за ч. 3 ст.130 КУпАП у виді адміністративного арешту на строк п`ятднадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років та без конфіскації транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк п`ятднадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років та без конфіскації транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя