ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/1906/21
Провадження № 33/819/313/21 Головуючий в 1 інстанції Ведяшкіна Ю.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 червня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано виним в тому, що він 03 травня 2021 року о 03:50 годин в смт. Дніпряни по вул. Шевченка, 186, керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21114 д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: хитка хода, нечітка мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що висновки, викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи у зв`язку з порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів указує про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння під впливом обставин, які були створені працівниками поліції. В матеріалах справи відсутній відеозапис, відповідно до якого він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатору «Драгер». В порушення вимог п.4 Розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, диск з записом з камери поліцейського не містить безперервності ведення відеозйомки. Також зазначає, що працівниками поліції було перелічено ознаки, за наявності яких є підстави вважати, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, проте такі ознаки не передбачені п.3 Інструкції №1452/735. Крім того, за наявності відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не було складено протокол в присутності двох свідків. Також в протоколі вказано про те, що огляд проведено із використанням технічних засобів, проте в матеріалах справи відсутні докази проведення огляду. Стверджує про недоведеність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки оголошений та запропонований працівниками поліції порядок проходження огляду на стан сп`яніння не відповідає встановленому порядку, визначеному ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735.

Просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про його обов`язкову участь в апеляційному розгляді, не надходило.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції дотримано вищевказаних вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а така само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

Пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП (в редакції закону, яка є чинною під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ), огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до розділу 1 п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 р. за N1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.2 Інструкції - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно із п.6 цієї Інструкції - огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За змістом зазначених вище правових норм, проведення медичного огляду в закладах охорони здоров`я допускається у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції з використанням спеціальних технічних засобів або незгоди водія з результатами такого огляду.

Зазначені вище вимоги закону як поліцейськими під час складання протоколу про адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , так і судом першої інстанції під час встановлення фактичних обставин справи, дотримано в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 травня 2021 року о 03:50 годин в смт. Дніпряни по вул. Шевченка, 186,ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21114 д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: хитка хода, нечітка мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі водій відмовився, що свідчить про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 указав, що дійсно 03 травня 2021 року о 03:50 годин керував транспортним засобом, який був зупинений співробітниками поліції, які стверджували, що в нього є явні ознаки алкогольного сп`яніння, тому запропонували пройти огляд для визначення ступеню алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Проте потім співробітники поліції повідомили, що газоаналізатор «Драгер» в них відсутній, але є в машині іншого патруля. Після чого, вони запропонували відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки в такому випадку їм доведеться вилучити його авто на штраф майданчик, а оплата за евакуацію коштує близько 5000 грн. Під впливом цих обставин він погодився на пропозицію поліцейських, оскільки дуже поспішав додому. При цьому зазначив, що він, як водій, не відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку, а відмовився пройти огляд у порядку запропонованому працівником поліції, проте такий порядок не встановлений законом, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Ці ж обставини ОСОБА_1 зазначені в апеляційній скарзі.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, були предметом перевірки суду та не знайшли свого підтвердження.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується такими доказами, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення від 03.05.2021 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 03.05.2021 року та наявним у матеріалах справи відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився.

Жодними доказами не підтверджено порушення працівниками поліції порядку ведення відеозйомки під час оформлення матеріалів справи та обставини того, що ОСОБА_1 надав згоду проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням газоаналізатора «Драгер», а тому доводи апелянта про наявність таких обставин не приймаються до уваги.

Суперечать змісту вимог п.3 Інструкції №1452/735 та не підтверджуються під час перевірки матеріалів справи, зокрема перегляду відеозапису, посилання апелянта на те, що працівниками поліції було зазначено про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, не передбачених п.3 Інструкції.

Не відповідають положенням ст.266 КУпАП (в редакції, яка є чинною на час вчинення адміністративного правопорушення) доводи апелянта про те, що за наявності відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння не було складено протокол в присутності двох свідків.

Ця вимога є обов`язковою в разі неможливості застосування працівниками поліції технічних засобів.

Як підтверджено матеріалами справи, технічне фіксування було проведено у відповідності до вимог вказаної норми, про що обгрунтовано вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 ..

Посилання апелянта на те, що в протоколі зазначено про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, згідно ст.266 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки такий огляд працівниками поліції не проводився, ними застосовувалися технічні засоби відеозапису для фіксування факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання в протоколі на застосування положень даної статті навпаки підтверджують законність оформлення результатів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Даними, що містяться матеріалах справи, підтверджено той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як безпосередньо на місці зупинки його транспортного засобу, так і в медичному закладі, а тому його доводи про те, що за наявності відмови від проходження огляду на місці зупинки, йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі, не відповідають дійсним обставинам справи.

Отже у працівників поліції були законні підстави вимагати від водія ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився, та для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

При складанні протоколу ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, він надав пояснення про те, що алкоголь не вживав, будь-яких зауважень щодо змісту протоколу від нього не надходило, тобто він реалізував своє право на захист.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження доводів апелянта про те, що він не був згоден з діями працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, а тому вони є голослівними.

З огляду на це, відсутні підстави вважати, що права особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, були порушені.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень з боку працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотримання вимог ст.254, 256 КУпАП, та доданий до нього відеозапис, є належними та допустимими доказами, які у своїй сукупності викривають ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому доводи апелянта про їх неналежність та недопустимість слід визнати безпідставними..

Підстави вважати, шо запропонований працівниками поліції ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відповідає встановленому законом порядку, відсутні, а тому твердження апелянта про недоведеність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є такими, що суперечать встановленим обставинам справи.

Інших доводів щодо оспорювання фактичних обставин справи та незаконності судового рішення, апелянтом не наведено.

Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому доводи апелянта про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наявність підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Отже доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є неспроможними.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 10 червня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) Ю.М. Гемма