Справа № 750/8426/21 Головуючий у 1 інстанції Сапон А. В.
Провадження № 33/4823/450/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 серпня 2021 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше, протягом року, притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що 27.07.2021 року, близько 05-58 год. ОСОБА_1 по пр. Миру, 253 в м. Чернігові, повторно, протягом року, керував автомобілем марки «Renault laguna», номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В підтвердження своїх вимог зазначає, що на порушення норм ст. 268 КУпАП суд розглянув справу за його відсутності та не надав можливість скористатись своїми правами, зокрема, надати пояснення, подавати докази, скористатися послугами захисника.

Вказує, що працівники поліції його незаконно зупинили і на його прохання надати докази такої зупинки, йому було відмолено, лише усно повідомлено, що зупинили за не пристебнутий ремінь, проте жодних постанов або протоколів складено не було. Про такі обставини він повідомляв і в письмовому клопотанні, наданому суду 1 інстанції.

Звертає увагу, що він не відмовлявся їхати на медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння, про що неодноразово заявляв у присутності свідків.

Крім того, постанова суду містить неточності щодо часу вчинення правопорушення, який є іншим, ніж встановлено в протоколі.

Також судом 1 інстанції безпосередньо не були допитані свідки події та працівники поліції.

Оскарживши постанову суду поза строком апеляційного оскарження, просив поновити пропущений процесуальний строк, визнавши причини пропуску поважними.

Заслухавши пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення апеляційного строку є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт відмови ОСОБА_1 , у присутності двох свідків, виконати вимоги п 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме: відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, при перегляді якого встановлено, що працівники поліції після зупинки транспортного засобу повідомили, що у останнього виявили ознаки алкогольного сп`яніння, і неодноразово пропонували йому пройти огляд щодо стану алкогольного сп`яніння, на що останній у присутності двох свідків відмовився.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.06.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення. Вказана постанова набрала законної сили.

Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.

Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому твердження апелянта про зворотне не заслуговують на увагу.

Зі змістовного аналізу вимог зазначених вище нормативно-правових актів вбачається, що водій транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 , у разі виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, повинен був пройти огляд на стан такого сп`яніння спочатку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі відмови водія від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, він був зобов`язаний пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я. Чинним законодавством чітко визначено дії працівника поліції у разі відмови порушника пройти необхідний огляд на стан сп`яніння та не дає іншого, альтернативного, порядку дій у такому випадку.

Із відеозапису, який долучений до матеріалів справи вбачається, що інспектором поліції неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, а також право відмовитись від проходження огляду. На думку апеляційного суду, поведінка ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, яка зафіксована на відеозапису, дозволяє зробити висновок про те, що останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, у зв`язку з чим поліцейський мав достатньо правових підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження, оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, на що посилається апелянт, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який прямо передбачений п. 2.5 ПДР та не впливає на причину зупинки.

Також на виконання вимог ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджується розпискою від 27.07.2021 року.

Що стосується доводів апелянта про те, що свідки події та працівники поліції безпосередньо не були допитані в судовому засіданні, суд апеляційної інстанції зазначає, що виходячи із змісту вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, суд не може вчиняти активних дій для забезпечення явки свідків в судове засідання, оскільки це суперечить засаді об`єктивності і неупередженості суду.

Твердження апелянта про розгляд справи за його відсутності не спростовують висновків суду про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи він до суду не надавав, тому 19.08.2021 року судовий розгляд справи відбувся без його участі і в даному випадку суд 1 інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, присутність якого не є обов`язковою.

Враховуючи дані обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не порушені процесуальні права та законні інтереси апелянта.

Також судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Також не заслуговують на увагу посилання апелянта на неправильне встановлення судом 1 інстанції часу вчинення адміністративного правопорушення, оскільки такий відповідає часу, який вказано в протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 серпня 2021 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко