Справа № 405/8528/20
Провадження №3/405/1855/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі: головуючого судді Іванової Л.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та в його інтересах захисника Яушева В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонер, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду міста Кіровограда з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції 30 грудня 2020 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 125392 від 27 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, зі змісту якого (протоколу) вбачається, що 27.12.2020 року о 08:33 год. в м. Кропивницькому, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21070020, державний номерний знак НОМЕР_2 , під`їжджаючи до регульованого перехрестя вулиць Преображенська Кропивницького, буд.142, не дав дорогу і не забезпечив безперешкодний проїзд оперативного транспортного засобу ДСНС, який наближався до перехрестя з увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом КАМАЗ 43253, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.3.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , якому було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, не визнав, пояснив суду, що 27.12.2020 року о 08:30 год. з дотриманням Правил дорожнього руху, він керував своїм транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Преображенській в м. Кропивницькому в напрямку дитячої обласної лікарні в крайній полосі, та на перехресті з вул. Кропивницького, на зелений сигнал світлофору, доїхав до середини перехрестя, в той час, як на червоне світло світлофора на перехрестя виїхала пожежна машина КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_3 . Він ( ОСОБА_1 ), в свою чергу, почав гальмувати та гальмівний шлях керованого ним автомобіля складав приблизно 4-ри метра, та, незважаючи на це уникнути зіткнення з пожежним автомобілем йому не вдалося, при цьому, удар був в заднє колесо Камазу. Стверджує, що лише почув спеціальний звуковий сигнал типу «сирена», вже коли виїхав на перехрестя, при цьому, самого транспортного засобу на перехресті не було, та звуковий сигнал на пожежному автомобілі було ввімкнено лише перед світлофором на червоне світло, на підставі чого винним себе в даній ДТП не вважає.

В судовому засіданні інший учасник ДТП ОСОБА_2 пояснив суду, що 27.12.2020 о 08:33 год. він також керував оперативним автомобілем КАМАЗ, який зазначений у протоколі. Вказав, що 27.12.2020 року, отримавши дорожній лист №2317 на виїзд автомобіля стройової групи експлуатації за сигналом «Тривога», караул виїхав на об`єкт та з початку виїзду, він увімкнув спеціальний звуковий сигнал типу «сирена» та проблискові маячки синього кольору. О 08:33 год. оперативний автомобіль під його керуванням рухався по вулиці Кропивницького вверх під гору зі сторони автомобільного ринку в напрямку 9-ти поверхового будинку 3-ої поліклініки зі швидкістю біля 40 км/год. Вказав, що оперативний автомобіль вагою 14,5 тон, який рухається під гору, більше не розгониш. Наближаючись до перехрестя вулиць Кропивницького - Преображенська, керований ним оперативний автомобіль розташовувався в крайній правій полосі руху проїзної частини. Вулиця Кропивницького має по дві смуги руху в обох напрямках, а вулиця Преображенська, до якої він наближався, має односторонній рух зліва на право по ходу його руху, тобто автомобілі повинні були надати йому перевагу в русі, які знаходились зліва. Під час руху транспортні засоби, які зустрічались по дорозі, виконували вимоги ПДР України про надання дороги транспортному засобу з увімкненими проблисковими маячками та звуковим сигналом, яким він керував, у зв`язку з чим, він вважав свій рух безпечним. На світлофорі горіло червоне світло, при цьому, переконавшись, що в межах перехрестя всі учасники дорожнього руху його пропускають і вважаючи проїзд перехрестя безпечним для всіх учасників дорожнього руху, він керувався п.3.1 та п.3.2 ПДР України, та, коли перетнув лінію світлофорних об`єктів, відчув удар в задню ліву частину автомобіля, після чого одразу зупинився. Зазначив, що матеріалами справи встановлено, що він керував оперативним транспортним засобом і їхав на виклик «Тривога» разом з відділенням.Також зазначив, що по даному факту ДТП відносно нього також працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, за яким він себе винним не визнає, так як ПДР не порушував.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Яушев В.В. зазначив, що покази особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо механізму розвитку даної пригоди не відповідають фактичним обставинам, в частині того, що на перехрестя виїхав першим оперативний автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , а після нього на відео фіксації з камери спостереження виїхав на перехрестя автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , при цьому останній, рухаючись по прямій по вул.Преображенська до перехрестя міг завчасно виявити синій проблисковий маячок оперативного автомобіля. Вважає, що неправомірні дії водія автомобіля ВАЗ-21070020, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , та в його інтересах захисника адвоката Яушева В.В., дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративні правопорушення серії ДПР 18 №125392 від 27.12.2020 року, який є предметом дослідження під час даного судового розгляду, посадовою особою, якою порушено провадження у справі про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 ставиться порушення ним п.3.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Статтею 124 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Суб`єкт даного адміністративного правопорушення - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Згідно з п.3.2 Правил дорожнього руху у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар.

Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов`язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобов`язані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 125392 від 27 грудня 2020 року вбачається, що 27.12.2020 року о 08:33 год. в м. Кропивницькому, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21070020, державний номерний знак НОМЕР_4 , під`їжджаючи до регульованого перехрестя вулиць Преображенська Кропивницького, буд.142, не дав дорогу і не забезпечив безперешкодний проїзд оперативного транспортного засобу ДСНС, який наближався до перехрестя з увімкненими синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом КАМАЗ 43253, державний номерний знак НОМЕР_5 .2, під керуванням водія ОСОБА_2 .

При цьому, в судовому засіданні судом встановлено, і не заперечувалося учасниками ДТП, що 27.12.2020 року в час, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2 , який має відповідне свідоцтво про право роботи на транспортному засобі спеціального призначення стройової групи з терміном дії з 29.10.2020 року по 01.11.2022 року, керував оперативним автомобілем КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який (автомобіль) обладнаний спеціальними звуковими та світловими сигнальними пристроями синього кольору, на підставі дорожнього листа №2317 на виїзд автомобілів стройової групи експлуатації за сигналом «Тривога» від 27.12.2020 року, тим самим, мав право, передбачене п.3.1 ПДР відступити від вимог Розділу 8 ПДР за умови ввімкнення проблискового маячка синього кольору та спеціального звукового сигналу, а також забезпечення безпеки дорожнього руху, виїхавши при цьому на регульоване перехрестя вулиць Преображенська Кропивницького, буд.142 у м.Кропивницькому на червоний сигнал світлофора, який відповідно до п.8.7.3.е ПДР забороняє рух.

В свою чергу, також встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21070020, державний номерний знак НОМЕР_2 , під`їжджаючи до регульованого перехрестя вулиць Преображенська Кропивницького, буд.142, на зелений сигнал світлофора, та за відсутності в його полі зору оперативного транспортного засобу, та відповідно до п.8.7.3а ПДР, - мав право продовжити рух транспортним засобом.

Крім того, як пояснив ОСОБА_1 , наближаючись до перехрестя в напрямку руху його транспортного засобу був зелений сигнал світлофора, який дозволяв рух, у зв`язку з чим він продовжив рух, та виїхавши вже безпосередньо на перехрестя, і, продовжуючи рух перехрестям, побачив оперативний транспортний засіб, який також продовжив рух перехрестям, при цьому в напрямку останнього був червоний сигнал світлофора, у зв`язку з чим, він ( ОСОБА_1 ) відразу здійснив екстренне гальмування, однак йому не вдалося уникнути зіткнення з оперативним транспортним засобом.

З переглянутого в судовому засіданні відео-файлу (video_2020-12-29_10-17-56) відеофіксаціїї події дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27.12.2020 року, при цьому встановлена на перехресті камера відео спостереження фіксує безпосередньо перехрестя вулиць Преображенської та Кропивницького, крім того, в районі зазначеного перехрестя є щільна забудова одноповерховими будинками, що тим самим утруднює його (перехрестя) оглядовість, та судом встановлено, що оперативний транспортний засіб КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухався по вул. Кропивницького в м. Кропивницький, в крайній правій полосі руху проїзної частини під гору, в напрямку 9-ти поверхової будівлі 3-ої поліклініки, та, як видно з відео, виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора із увімкненим проблисковим маячком синього кольору, та в цей же час на перехрестя, на дозволений сигнал світлофора по вул.Преображенській в напрямку дитячої обласної лікарні виїхав автомобіль ВАЗ-21070020, державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому транспортний засіб КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 продовжив рух, водій автомобіля ВАЗ почав здійснювати екстрене гальмування.

Поряд з цим, судом відзначається, що з вищевказаного відеозапису не виявилось об`єктивно можливим встановити початок включення водієм ОСОБА_2 звукового сигналу, а так само перевірити доводи учасників ДТП щодо зазначеної обставини, так як водій ОСОБА_2 зазначив, що звуковий сигнал в оперативному автомобілі був ввімкнений ще з моменту виїзду на завдання, водій ОСОБА_4 , в свою чергу, зазначив, що звуковий сигнал на автомобілі КАМАЗ був ввімкнений безпосередньо перед світлофором, з тих підстав, що у відео відсутній звук.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків. При цьому, треба мати на увазі, що за певних умов виключається відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Відповідно до положень ст.ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 30 жовтня 2014 року по справі «Швидка проти України» (Заява №17888/12) суд прийшов до висновку, що справа про адміністративне правопорушення вважається кримінальною у розумінні Конвенції.

Окрім того Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом (Avsarv. Turkey), п.282, Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Аналогічну позицію Європейського суду з прав людини викладено у справі «Капо проти Бельгії» №2914/98 від 13 січня 2005 року, де в п.25 зазначено, що у кримінальних справах питання доказів належить досліджувати загалом у світлі п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і вимагає воно, крім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Тобто, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою слід керуватися стандартом доведення, що передбачає: ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом всіх обставин означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Приймаючи до уваги те, що органом, яким порушено провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на порушення останнім п.3.2 ПДР, і можливість їх отримання втрачена, виходячи з норми ч. 3 ст. 62 Конституції України, суд тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини особи на користь останнього.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, на підставі чого провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП підлягає закриттю за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 124, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст.251, 280, 283, 284, 287 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №125392 від 27.12.2020 року), - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова