ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1119/21 Справа № 215/3378/21 Суддя у 1-й інстанції - Науменко Я. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2021 року, якою у справі відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження у справі за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від серії ВАБ №487208 від 14.05.2021, ОСОБА_2 13.05.2021 приблизно об 11:30 годин за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 вчинила відносно свого співмешканця ОСОБА_1 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах. Чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову скасувати, прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Суд розглянув справу без участі потерпілого, не викликав його до судового засідання, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості надати пояснення по справі.

Вказує, що суд не врахував всі обставини справи, зазначає, що ОСОБА_2 постійно провокує сварки, спілкується тільки криком та нецензурною лайкою, в присутності дитини, вживає алкогольні напої, не працює.

Зазначає, що з ОСОБА_2 спільно володіють квартирою в якій проживають. Між ними постійно конфлікти, через непорозумінні та перешкоди з боку ОСОБА_2 у користуванні частки квартири ОСОБА_1

ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_1 будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду, у судові засідання не з`явились, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи з зазначенням поважних причин неприбуття до апеляційного суду не надходило, а тому суддя вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги без їх участі, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

В обґрунтування свого рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції послався на ту обставину, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції також погоджується й апеляційний суд, виходячи з наступного.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №487208 від 14.05.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_2 13.05.2021 приблизно об 11:30 годин за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 вчинила відносно свого співмешканця ОСОБА_1 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозах;

- заява ОСОБА_1 до ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в якій останній прохає органи національної поліції вжити заходів до співмешканки ОСОБА_2 , яка 13.05.2021 року об 11 годині 30 хвилин перебуваючи за їх спільним місцем мешкання влаштувала сімейну сварку, погрожувала фізичною розправою та систематично влаштовує домашнє насильство;

- пояснення самої ОСОБА_2 у яких вона зазначила, що ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння провокує сварки та вчиняє інші протиправні дії стосовно неї та її дитини, намагаючись створити умови за яких їх спільне проживання буде не можливим;

- повідомлення та рапорт співробітників поліції у яких зазначено про те, що за фактом звернення ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 та тимчасовий заборонний припис стосовно кривдника.

Аналізуючи докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд робить висновок про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мається конфлікт з приводу власності, а саме житлової квартири у якій вони спільно мешкають. Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 вчинили відносно ОСОБА_1 домашнє насильство, матеріали справи не містять, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, яке ставиться їй у провину.

Так, матеріали справи не місять пояснень свідків або очевидців події, яка мала місце 13 травня 2021 року або інших достатніх, в розумінні ст. 251 КУпАП доказів її провини.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції порушив його права, не викликавши у судове засідання, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити про те, що останній мав можливість реалізувати їх під час апеляційного перегляду справи, однак, будучи належним чином повідомленим до апеляційного суду не з`явився, що свідчить про його юридичну незацікавленість у наслідках розгляду даної справи.

Посилання ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 постійно провокує сварки, систематично вчинює стосовно нього домашнє насильство та примушує його звільнити приміщення квартири де вони спільно проживають не підтверджені належними доказами та не спростовують правильності висновків суду.

Інші доводи ОСОБА_1 вказують виключно про те, що між ОСОБА_2 та ним є спір про право, який може бути вирішений в цивільному порядку, а тому апеляційним судом не розглядаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність настає за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у разі умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Враховуючи диспозицію викладеної норми закону, зазначені у фабулі протоколу дії ОСОБА_2 , які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_1 , які до того ж були обопільними, не утворюють самі по собі склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

П. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 визначено, що домашнє насильство ? це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 цього Закону психологічне насильство ? це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ч. 1 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки ? можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

При цьому, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вбачається, що при складанні протоколу можливість настання чи настання психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому ОСОБА_1 встановлена не була.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на сукупність встановлених обставин, суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні у справі докази приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2021 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко