ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1249/21 Справа № 201/4123/21 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Левенталь С.А. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

провадження по справі за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , притягнутої за ст. 124 КУпАП було закрито за відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №ААБ №109221 від 09 квітня 2021 року ОСОБА_2 09 квітня 2021 року о 16 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем «Лексус», д/н НОМЕР_1 , в районі буд. № 1 по вул. Гоголя в м. Дніпрі, перед початком та зміною напрямку руху праворуч не переконалась, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїла зіткнення з попутним справа автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Левенталь С.А. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2021 року, а ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Стосовно апеляційних вимог вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зауважує, що висновок зазначений в постанові суперечить матеріалам відеозаписів з камери зовнішнього спостереження (доданих до матеріалів справи разом із висновком експерта за результатами проведення комплексного експертного дослідження з обставин механізму ДТП та транспортної трасології від 05.07.2021 р. № 10.1-10.4/028-Д; поясненням обох-водіїв учасників від 09.04.2021 року та протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що водій автомобіля Тоуоtа під час руху по правій смузі виявив попереду-автомобіль, який стояв з ввімкненою світловою сигналізацією та почав маневрувати ліворуч, щоб, виїхавши частково в ліву смугу, об`їхати перешкоду. В лівій смузі зупинився автомобіль Lexus так, як по його смузі здійснював вимушену зупинку інший транспортний засіб. Коли автомобіль Lexus перебував у нерухомому стані водій ОСОБА_1 поновив рух для об`їзду нерухомої перешкоди. Під час об`їзду перешкоди в правій смузі водій ОСОБА_1 помітив, як водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Lexus, поновила рух для об`їзду перешкоди в лівій смузі і автомобіль Lexus почав наближатися до правової смуги та до лівої частини смуги руху його автомобіля. Водій ОСОБА_1 для запобігання ДТП зупинився, однак автомобіль Lexus продовжуючи рух, скоїв наїзд на нерухомий автомобіль Тоуоtа.

Вказує на те, що в діях водія автомобіля Тоуоtа ОСОБА_1 не вбачається будь-яких невідповідностей вимогам ПДР, які з технічної точки зору, перебували б у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП, то технічна можливість щодо запобігання події для водія ОСОБА_1 не визначалася його односторонніми діями, тобто він не мав технічної можливості запобігти контактуванню вищезазначених транспортних засобів шляхом своєчасного виконання тих чи інших норм цих правил.

Акцентує увагу на тому, що що дії водія автомобіля Lexus ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України, що перебувало у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП, на що суд не звернув увагу та зробив хибний висновок про недоведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що є помилковим висновком.

Також вважає неприйняття судом до увагу висновку судового експерта Драгана В.М. від 05.07.2021 року № 10.1-10.4/028-Д необ`єктивним.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В судовому засіданні особа, стосовно якої був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №109221 від 09 квітня 2021 року ОСОБА_2 та діючий в її інтересах адвокат Федосєєв Є.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечували та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Потерпілий ОСОБА_1 та діюча в його інтересах адвокат Левенталь С.А. просили апеляційну скаргу задовольнити та постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2021 року скасувати і визнати винною ОСОБА_2 .

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Такими, що ґрунтуються на вимогах закону є висновки суду першої інстанції стосовно того, що водій автомобіля «Лексус», д/н НОМЕР_1 , рухався по вул. Гоголя в з боку вул. Шевченка в напрямку пр. Дмитра Яворницького м. Дніпрі в потоці руху за колоною транспортних засобів по лівій крайній смузі, при цьому, у зв`язку з виниклою у цьому напрямку попереду перешкодою, вказаний потік руху перестроюється правіше, в тому числі і автомобіль «Лексус», що проїхав передньою частиною повз автомобіль «Тойота», д/н НОМЕР_2 , водій якого стояв понад правим краєм проїзної частини та відновив рух, змінюючи його траєкторію лівіше, у зв`язку з чим виїхав за напрямком руху водія автомобіля «Лексус», після чого їх траєкторії руху перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали.

На переконання суду апеляційної інстанції водій автомобіля «Лексус» не виїжджала за середину проїзної частини у цьому напрямку та змінювала свою траєкторію руху праворуч лише в межах однієї і тієї ж смуги, оскільки розташування автомобіля «Лексус» після зіткнення, відповідно до схеми місця ДТП, графічно зображено на відстані 4,1 м. від правого переднього колеса до краю проїзної частини зліва, із розрахунку загальної ширини проїзної частини у попутному напрямку 8,9 м., що давало їй можливість рухатись безпечно, за умови не створення для неї перешкод з боку інших учасників дорожнього руху, а отже водій ОСОБА_2 могла розраховувати на те, що у відповідності до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, інші учасники руху також виконають ці правила, в тому числі водій ОСОБА_1 . Оскільки траєкторії руху вказаних водіїв перетнулись між собою в той момент, коли ОСОБА_2 вже випередила передньою частиною свого засобу інший автомобіль «Тойота», то слід вважати, що остання вже не могла впливати на подальший розвиток дорожньої ситуації, у якій від обраних нею прийомів керування вже нічого не залежало.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції та констатує той факт, що в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Більш того, водій ОСОБА_2 могла розраховувати на те, що у відповідності до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, інші учасники руху також виконають ці правила, в тому числі водій ОСОБА_1 . Оскільки траєкторії руху вказаних водіїв перетнулись між собою в той момент, коли ОСОБА_2 вже випередила передньою частиною свого засобу інший автомобіль «Тойота», то слід вважати, що остання вже не могла впливати на подальший розвиток дорожньої ситуації, у якій від обраних нею прийомів керування вже нічого не залежало.

Стосовно доводів апелянта з приводу неврахування судом першої інстанції висновку експерта ОСОБА_3 від 05.07.2021 року № 10.1-10.4/028-Д слід зазначити, що висновок експерта не є обов`язковим для суду та так само, як і будь-які інші докази у справі, оцінцюється судом за його внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що судом першої інстанції було зроблено.

Перевіряючи протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що він складений з дотриманням статтей 254-256 КУпАП та Інструкції від 06 листопада 2015 року № 1376.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Левенталь С.А. в інтересах потерпілого ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2021 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко