Справа № 544/1653/20
Пров. № 3/544/31/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Нагорної Н.В.,

за участі секретаря Киричевської В.М.,

учасників справи:

особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 адвоката Негодяєва С.В.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_2 адвоката Міщенка Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пирятин матеріали, що надійшли з Пирятинського ВП ГУНП України в Полтавській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого черговим стрілочного поста АТ «Укрзалізниця», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 20 грудня 2020 року о 08:40 годині за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив фізичне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме штовхав її по будинку та вдарив один раз у грудну клітину, чим порушив Закон України «Про запобігання та протидію домашнього насильства».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 20 грудня 2020 року він вранці вирішив поголитися на кухні, оскільки у ванні йде ремонт. Коли він почав бритися на кухню зайшла ОСОБА_2 та сказала, що голитися на кухні він не буде і змахнула його приладдя для гоління на підлогу, в результаті чого розбилося дзеркало та станок. Він дістав телефон та почав знімати. Колишня дружина хотіла вихопити його телефон, коли це їй не вдалося, то вона теж почала знімати на телефон. ОСОБА_3 порвала йому футболку, а також нанесла тілесні ушкодження у виді подряпин на обличчі та синців. Потім зайшов син і відтягнув її від нього. Згодом приїхав поліцейський ОСОБА_4 , відібрав пояснення. Після цього він пішов до приймального відділення лікарні, щоб зафіксувати тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження були зафіксовані та відображені в медичній довідці, а також на фотографіях. Фізичного насильства відносно колишньої дружини не застосовував. Нецензурної лексики на адресу дружини він не використовував.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що дійсно 20 грудня 2020 року близько 09-00 години ранку вона зайшла на кухню готувати дітям сніданок і побачила, що на кухні, де стоїть мікрохвильова піч та лежить кухонний посуд, бриється її колишній чоловік. Вона зробила зауваження ОСОБА_1 , щоб той не брився на кухні, оскільки це не гігієнічно. Він сказав, що уходити нікуди не буде, оскільки це його будинок і він тут власник, а вона ніхто. Виникла сварка. Вона відставила речі, якими брився ОСОБА_1 , після чого він схватив її за халат і почав виштовхувати з будинку та один раз вдарив її у грудну клітину. В цей час з кімнати вийшов син та сказав батькові, що б той не чіпав матір. Він бачив, як колишній чоловік її вдарив. Після цього вона відразу викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_5 , який являється неповнолітнім сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , допитаний у присутності психолога ОСОБА_6 , пояснив, що 20 грудня 2020 року о 8 год. 30 хв. він прокинувся від криків. Мати робила зауваження батьку через те, що він голився на кухні. Він вийшов на кухню і це все бачив. Потім маму покликала молодша сестра і вона вийшла. Він також вийшов з кухні. Батько продовжив голитися. Через деякий час мама знову прийшла на кухню та почала прибирати зі столу батькове приладдя для гоління та робити йому зауваження. В цей момент розпочалася сварка та штовханина. На підлогу полетіло приладдя для гоління. Під час сварки батько з матір`ю перемістилися в коридор. Він намагався вийти в коридор слідом, однак вони перекрили собою вихід. Він хотів розборонити батьків, але в нього не виходило це зробити. Потім батько вдарив матір кулаком в грудну клітину. Хто перший із батьків розпочав штовханину, він не бачив. Батьки лаялися, але нецензурних слів не було. Батько вважає, що будинок його, оскільки він його придбавав. Примиритися батьки намагалися, але безуспішно. Кожен стоїть на своєму. Сварки між батьками виникали вже давно, ще коли він був маленький. Однак раніше серйозних конфліктів не було. З батьком не спілкується вже більше року. Розмова лише по побутовим питанням. У батька такий характер, що він першим ніколи не піде на примирення. Погроз в його сторону чи сестри від батька ніколи не було. 20 грудня 2020 року конфлікт розпочався з того, що мати просила батька прибрати своє приладдя для гоління подалі від продуктів та посуду. Раніше батько завжди голився на кухні. Зараз батько голиться електробритвою у ванній кімнаті. Нецензурної лайки між ними не було. Коли батько приходить додому, то мама зустрічає його не дуже привітно, але нецензурні слова не використовує.

Свідок ОСОБА_7 , який являється працівником поліції, пояснив, що при виїзді на виклик в двадцятих числах грудня до помешкання ОСОБА_3 було виявлено сварку між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також у ОСОБА_1 були подряпини на щоці і біля вуха та у ОСОБА_2 застарілі синці. Потерпілий їм повідомив, що він приводив себе до порядку на кухні, а ОСОБА_2 була проти цього. В ході конфлікту виникла сімейна сварка. Зі слів потерпілого подряпини нанесла йому колишня дружина. ОСОБА_2 пояснювала, що конфлікт виник через те, що потерпілий заважав їй готувати сніданок дітям. Після приїзду поліції на виклик перепалка між подружжям ОСОБА_3 була, але без нецензурної лайки.

Свідок ОСОБА_8 , який являється працівником поліції, пояснив, що 20 грудня 2020 року він разом з іншими поліцейськими приїхали на виклик до подружжя ОСОБА_3 . Між ними була сварка, але нецензурної лайки між ними він не пам`ятає. Сварка почалась з того, що ОСОБА_1 поголився не в тому місці, де це можна робити. Зі слів ОСОБА_3 колишній чоловік виштовхував її з будинку та відносно неї було вчинено фізичне насильство. Зі слів дитини сина ОСОБА_9 , батько робить все, щоб у них з колишньою дружиною виникали конфлікти. ОСОБА_1 їм пояснював, що, захищаючись від ОСОБА_2 , він відштовхував останню. ОСОБА_1 вже неодноразово виносились термінові заборонні приписи за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_3 .

Вислухавши особу, відносно якої складено адміністративний протокол, потерпілу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується доказами у відповідності до ст.251 КУАП, а саме:

- протоколом ГР №245758 від 21.12.2020, з якого вбачається, що ОСОБА_1 20 грудня 2020 року о 08:40 годині за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив фізичне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме штовхав її по будинку;

- показаннями самого ОСОБА_1 , в яких він підтвердив те, що під час сварки 20.12.2020 штовхав ОСОБА_2 ;

- показаннями потерпілої ОСОБА_2 , в яких вона підтвердила факт вчинення відносно неї фізичного насильства колишнім чоловіком ОСОБА_1 20.12.2020 за місцем їх проживання;

- показаннями свідка ОСОБА_5 , який в ході допиту вказав, що батько 20.12.2020 зранку вдарив матір кулаком в грудну клітину;

- показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З урахуванням наведеного зібрані у справі докази є належними і допустимими, які узгоджуються між собою, є послідовними, логічними та обґрунтованими, підстави сумніватися в їх достатності та достовірності відсутні. Вказані докази підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а тому він підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Суд дії ОСОБА_1 кваліфікує за ч.1 ст.173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій фізичного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень), внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілого.

При кваліфікації дій ОСОБА_1 не за ч.2 ст.173-2 КУпАП (як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення), а за ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд враховує те, що на момент складання протоколу серії ГР №245758 від 21.12.2020 відносно ОСОБА_1 останній не був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.173-2 КУпАП, про що свідчить постанова Пирятинського районного суду Полтавської області від 28.01.2021, тому в його діях відсутня ознака повторності і такі дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданнями цього кодексу є, в тому числі, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі точного і неухильного додержання законів України.

За змістом ст.23 КУпАП метою застосування адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи завдання у сфері запобігання домашньому насильству, здійснюючи оцінку ризиків вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами, суд уважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При цьому позицію особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про свою невинуватість, суд уважає способом захисту в суді.

Згідно зі ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення було вчинене ОСОБА_1 20 грудня 2020 року, тобто понад 3 місяці на день розгляду справи.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього кодексу.

Оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене 20 грудня 2020 року правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 247 та ст. 38, 283, 284, 287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області. Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, при застосуванні заходів примусового впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.В.Нагорна