Житомирський апеляційний суд
Справа №290/967/21 Головуючий у 1-й інст. Кірічук М. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2021 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі за участю ОСОБА_1 та його адвоката Козирєва І.М. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Козирєва І.М. на постанову Романівського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Романівського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Згідно постанови суду, 15.10.2021, близько 00 год. 05 хв., в с. Врублівка Житомирського (Романівського) району Житомирської області, по вул. Любарській, в районі будинку № 62, водій ОСОБА_1 керував автомобілем АЗЛК 2141201 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

На прийняте судом рішення адвокат Козирєв І.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Романівського районного суду Житомирської області від 16.11.2021 скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги аргументує тим, що суд першої інстанції під час розгляду справи не звернув увагу на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, які підтверджують вину його підзахисного, та не врахував допущені працівниками поліції істотні порушення під час оформлення адміністративних матеріалів.

Посилається при цьому на відповідні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вимоги ст.266 КУпАП, згідно яких у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Водночас вказує, що в порушення вказаних вимог закону, з матеріалів справи вбачається, що поліцейський, який проводив огляд ОСОБА_1 , не запитував в останнього про згоду з результатами цього огляду. Сам ОСОБА_1 згоду з такими результатами не виражав, та поліцейський не пропонував останньому пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

Крім цього посилається на те, що ОСОБА_1 не міг керувати транспортним засобом 15.10.2021 о 00 год.05 хв., оскільки в період часу, з 00 год. 05 хв. по 00 год.15 хв., цього ж дня останній приймав участь у розгляді іншої справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122, 125, 126 КУпАП, що підтверджується постановою серії БАА № 826321.

Окремо зазначає про порушення, допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП.

Вказує, що згідно вимог чинної «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» затвердженої Наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, у змісті відповідної графи такого протоколу повинні бути перелічені докази вини особи.В свою чергу, відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення, до нього долучено лише копію постанови та DVD-диск. Про роздруківку з газоаналізатора «Драгер» № 633 в протоколі не йдеться, тому вважає її неналежним доказом.

Під час апеляційного перегляду справи, захисник Козирєв І.М. та ОСОБА_1 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з викладених в ній мотивів. ОСОБА_1 додатково пояснив, що не вживав алкогольні напої. Працівники поліції не питали, чи погоджується він з результатами тестування. Також не пропонували пройти вказаний огляд в медичному закладі. Також працівниками поліції не роз`яснювали йому права та наслідки результатів, копію чеку та акт огляду не вручалися. За вимогою поліцейський пройшов освідування на місці зупинки після оформлення постанови та спитав працівників поліції результат та здивувався, коли дізнався про показник 1,28 проміле.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Козирєва І.М., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та не надав належної оцінки, про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності, у скоєнні вказаного правопорушення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Пунктом 2.9А ПДР передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №091182 від 15.10.2021р., відповідно до якого 15.10.2021, близько 00 год. 05 хв., в с. Врублівка Житомирського (Романівського) району Житомирської області, по вул. Любарській, в районі будинку № 62, водій ОСОБА_1 керував автомобілем АЗЛК 2141201 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосування приладу «Драгер», результат якого показав 1.28 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП(а.с.4).

Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол інспектором РПП СПД №1 ВП №5 Житомирського РУП ІщукомВ.А. Вказаний протокол підписано ОСОБА_1 , якого було ознайомлено з правами, передбаченими ст.62 Конституції України, ст.268 КУпАП. Будь-яких зауважень з приводу обставин, викладених у протоколі, останній не зазначав (а.с.4). Крім того роз`яснення прав передбачені ст.62 Конституції України та ст.268 КУпАП підтверджується долученим до протоколу відеозаписом бодікамери працівника поліції.

Тому доводи апелянта про не роз`яснення працівниками поліції прав ОСОБА_1 при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 зі скаргами на дії працівників поліції не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується також результатами проходження тестування на місці за допомогою приладу «Драгер», яким здійснено огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , результат якого показав позитивну пробу- 1,28 проміле. З вказаним результатом ОСОБА_1 ознайомлений, будь - яких заперечень чи пояснень не надав та проставив свій підпис на роздруківці (а.с.3). Посилання сторони захисту на недопустимість роздруківки як доказу з огляду на те, що про її наявність не було зазначено в протоколі, є безпідставними, оскільки дана роздруківка здійснена саме в результаті використання ОСОБА_1 газонанлізатора під відеозапис, та цілком обгрнутовано долучена до протоколу як доказ обставин правопорушення.

Крім того зазначені вище обставини та законність дій працівників поліціїі при проведенні огляду ОСОБА_1 та безпідставність його доводів про наявність таких порушень, незгоду з результатами огляду на нерозуміння ним наслідків проведеного огляду, в повному обсязі підтверджується відеозаписом бодікамери працівника поліції. З вказаного відео вбачається, що працівниками поліції зупинено автомобіль АЗЛК 2141201 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення останнім правил дорожнього руху. При спілкуванні з водієм та при розгляді справи за вказані порушення працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим запропонували йому пройти огляд у встановленому законом порядку на виявлення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі. На вказану пропозицію ОСОБА_1 зазначив, що не вживав алкогольні напої, але та погодився пройти такий огляд на місці зупинки, зазначивши що сам хоче себе перевірити. В результаті такого огляду було виявлено у ОСОБА_1 стан сп`яніння 1,28 проміле. З вказаним результатом працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 та зазначили, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. В свою чергу ОСОБА_1 висловив здивування, однак в подальшому сказав, щоб у нього забирали автомобіль, та він піде пішки.

При цьому на протязі усього оформлення протоколу про адмінправопорушення за ст. 130 КупАП ОСОБА_1 жодним чином не висловлено незгоди з результатом його огляду, а навпроти визнавалася провина в керуванні в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином посилання апелянта на те, що працівники поліції порушили порядок огляду, не запропонувавши ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, оскільки він не погодився з вказаним результатом, апеляційний суд визнає безпідставними.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем підтверджується також додатково постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії БАА №826321 від 15.10.2021 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.126, ст.125 КУпАП.

При цьому посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не міг керувати транспортним засобом 15.10.2021 о 00 год.05 хв., оскільки в період часу, з 00 год. 05 хв. по 00 год.15 хв., цього ж дня, останній приймав участь у розгляді іншої справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122, 125, 126 КУпАП є безпідставними.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису бодікамери працівника поліції, ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за порушення ним правил дорожнього руху та, як наслідок винесено вищезазначену постанову. Ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 працівники поліції виявили при розгляді та оформленні даних правопорушень. При цьому вказані обставини жодним чином не спростовують того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані сп`яніння саме на час його зупинки 15.10.2021 о 00.05, як і зазначено в протоколі за ст. 130 КупАП. Час оформлення постанови про притягнення його до адмінвідповідальності на дану обставину жодним чином не впливає.

Суд 1-ї інстанції, дослідивши обставини справи, дійшов до обґрунтованого висновку, що дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння відповідають вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі захисником Козирєвим І.М. не наведено інші, не дослідженні судом докази, якими б спростовувались висновки суду 1-ї інстанції та які не були предметом перевірки під час судового розгляду. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою. Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст.ст.285, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Козирєва Ігоря Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Романівського районного суду Житомирської області від 16 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: