Справа №582/283/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Жмурченко В. Д.
Номер провадження 33/816/323/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 173-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 її захисника адвоката Склярової І.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Склярової І.Е. на постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 12 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб. Строк відбування адміністративного арешту рахувати з моменту затримання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 діб за те, що 12 березня 2021 року о 10 год. 00 хв., вона, повторно протягом року, за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство по відношенню до своєї свекрухи ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю останньої.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник Склярова І.Е., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді та з апеляційною скаргою.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження, захисник посилається на те, що ОСОБА_1 не могла подати апеляційну скаргу у передбачений Законом строк, у зв`язку з тим, що її діти хворіли на інфекційні захворювання, про що свідчать медичні довідки з КНП «Недригайлівський центр первинної допомоги», а оскільки вона за ними доглядала, то тяжко захворіла і сама, однак до лікарні не зверталася і лікувалась вдома самостійно, також на той час бракувало коштів, які були витрачені на лікування дітей.

У зв`язку з зазначеними обставинами, захисник просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 12 квітня 2021 року.

У поданій апеляційній скарзі захисник Склярова І. Е. просить скасувати вказану постанову, а провадження у справі закрити.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що:

- суддею, при розгляді даної справи, не було дотримано вимог ст.ст.252, 254,268,272,278 КУпАП, і як наслідок було постановлено рішення, яке є незаконним та необґрунтованим;

- суддею не враховано, що ОСОБА_2 розпочала сварку зі своїм сином ОСОБА_3 , а ОСОБА_1 у словесній формі втрутилась, після чого ОСОБА_2 розпочала її словесно ображати, при цьому ОСОБА_1 лише зазначила, що не розуміє, чому потерпіла останнім часом так відноситься до неї, при тому, що вона (Швидка) постійно працює для всієї сім`ї, утримує спільне господарство, готує їсти, прибирає у будинку та на подвір`ї, однак ОСОБА_2 зателефонувала до поліції, хоча сама вчинила сварку, свідками якої були ОСОБА_3 , діти - ОСОБА_4 16 років та ОСОБА_5 - 14 років, які не були опитані працівниками поліції, а також не викликалися та не допитувалися як свідки у суді;

- насправді відбувся побутовий конфлікт з обмеженим колом осіб, ініціатором якого була ОСОБА_2 , а участь ОСОБА_1 у конфлікті обмежувались лише спілкуванням, вона не заподіяла насильства, тобто, умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, а тому, тому у її діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП;

- суддя прийняв до уваги лише покази ОСОБА_2 , але не взяв до уваги, що фактично вчинення насильства у сім`ї не могло бути за відсутності з боку ОСОБА_1 умислу, хоча остання і визнала свою вину у судовому засіданні, не розуміючи наслідків та вважаючи, що так буде краще, однак винною себе не вважає;

- особи, які складали протокол, опитали людей, яких навіть і на місці події не було, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проживають далеко від ОСОБА_1 , з ними має дружні стосунки потерпіла, а з ОСОБА_1 вони знаходяться у неприязних стосунках та не опитали осіб, які могли б свідчити правдиво;

- суддя, визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, поклав в основу свого рішення пояснення останньої, яка визнала свою вину, протокол про адміністративне правопорушення, та пояснення свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , при тому, що при складанні протоколу були допущені істотні порушення вимог процесуального законодавства, а саме вказаний протокол складався після скоєння правопорушення, без участі ОСОБА_1 , примірник протоколу останній не вручили, у протоколі відсутні свідки події, працівники поліції їх не викликали, що свідчить про те, що вказаний протокол не є належним доказом у справі, при цьому, пояснення свідків слід сприймати критично, враховуючи їх відсутність при конфліктній ситуації та суб`єктивну думку потерпілої ОСОБА_2 , а тому, висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, ґрунтується на належних доказах, в діях останньої відсутній склад вказаного адміністративних правопорушення, а тому постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Заслухавши доводи апеляційної скарги, позицію ОСОБА_1 та її захисника Склярової І.Е. які просили поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що розгляд справи відбувся за участі ОСОБА_1 , що свідчить про те, що останній було відомо про прийняття відносно неї судового рішення.

Апеляційна скарга на постанову судді від 12 квітня 2021 року подана захисником ОСОБА_1 адвокатом Скляровою І.Е. 11 червня 2021 року, тобто, з пропуском 10-ти денного строку, передбаченого Законом на її апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання, чи були причини пропуску строку поважними, апеляційний суд враховує наявні в матеріалах справи медичні довідки, якими підтверджується те, що діти ОСОБА_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 хворіли на інфекційні хвороби, а тому, з огляду на важку ситуацію з пандемією, та що ОСОБА_1 , як мати, здійснювала догляд за хворими дітьми, існує ймовірність того, що вона також захворіла і була позбавлена можливості звернутися з апеляційною скаргою у встановлений Законом строк.

Крім того, з наявного у матеріалах справи договору вбачається, що ОСОБА_1 , як юридично необізнана особа, 10 червня 2021 року звернулася до фахівця у галузі права, з метою отримання оплатної правової допомоги, і адвокатом одразу була подана апеляційна скарга з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 12 квітня 2021 року.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за можливе поновити пропущений строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, вважаючи причини нею пропуску поважними, і забезпечити, таким чином, право особи на правосуддя.

При цьому, переглядаючи оскаржуване рішення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 610223 від 12 квітня 2021 року, поясненнями самої ОСОБА_1 , протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Крім того, суддею було враховано і наявні у матеріалах справи постанови Недригайлівського районного суду Сумської області від 24 липня 2020 року, від 08 квітня 2021 року, якими ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується довідкою секретаря Недригайлівського районного суду та вирок Недригайлівського районного суду Сумської області від 02 грудня 2020 року, яким затверджено угоду про примирення, укладену 06 жовтня 2020 року між потерпілою ОСОБА_2 та обвинуваченою за ст. 126-1 КК України ОСОБА_1 , відповідно до якого останню визнано винною у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та призначено покарання у виді громадських робіт строком 150 годин.

При цьому, доводи захисника про те, що у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки вказаного адміністративного правопорушення, за відсутності умислу з боку останньої, що вона лише втрутилась у словесній формі у конфлікт, який стався між її чоловіком та потерпілою, апеляційний суд вважає необґрунтованими, враховуючи, що сама ОСОБА_1 вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнала повністю.

Доводи апелянта про те, що визнання вини ОСОБА_1 було пов`язано лише з тим, що остання не розуміла наслідків та вважала, що так буде краще, не є обставинами, за яких можливо дійти висновку про відсутність у її діях ознак вказаного адміністративного правопорушення, при цьому апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 і під час апеляційного розгляду також визнала вину у вчиненні адміністративного правопорушення у повному обсязі.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суддею були враховані показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебувають у дружніх стосунках з потерпілою та у неприязних з ОСОБА_1 , то апеляційний суд не може прийняти їх до уваги за відсутністю у матеріалах справи доказів на підтвердження того, що зазначені свідки надавали неправдиві свідчення і у них були підстави для того, щоб оговорити ОСОБА_1 .

При цьому, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про те, що суддя не викликав та не допитав дійсних очевидців конфлікту, який стався між ОСОБА_1 та потерпілою, а саме, дітей ОСОБА_1 та її чоловіка, враховуючи достатність у матеріалах справи доказів на підтвердження вини останньої, підстав вважати які недопустимими апеляційний суд не вбачає, а також її особисту позицію щодо повного визнання своєї вини.

Таким чином, розглядаючи справу, суддя районного суду дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП і доказів на спростування такого висновку в апеляційній скарзі не наведено і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає доцільним змінити накладене ОСОБА_1 адміністративне стягнення, з врахуванням наступного.

Так, ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка вину визнала у повному обсязі, її процесуальну поведінку під час розгляду справи як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, її майновий стан, а також, що на її утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, апеляційний суд вважає можливим застосувати до останньої не найсуворіший захід адміністративної відповідальності, який передбачає ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - адміністративний арешт, а більш м`яке адміністративне стягнення, передбачене санкцією вказаної статті, у виді шістдесяти годин громадських робіт, яке буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Скляровій І.Е. строк на апеляційне оскарження постанови судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 12 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника Склярової І.Е. - задовольнити частково.

Постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 12 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 , в частині призначення адміністративного стягнення змінити.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.