Провадження №3/760/5757/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонова Н.М. з участю представника Київської митниці Державної митної служби України Панькіна Д.В., захисника - адвоката Зудінова О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Державної митної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, місце постійного проживання - АДРЕСА_1 , працює головним спеціалістом Міністерства розвитку громад та територій України, паспорт громадянки України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 17.04.2019 р., орган, що видав 8103,

за порушення митних правил, передбачене ст.471 МК України,

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду м. Києва від Київської міської митниці Державної митної служби України України надійшов адміністративний матеріал з протоколом про порушення митних правил №1932/10000/20 від 18 грудня 2020 року, складений відносно ОСОБА_1 за ст.471 МК України.

Відповідно до зазначеного протоколу, 18 грудня 2020 року о 09 год. 05 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «Д», ОСОБА_1 , яка відлітала з України до Німеччини, м. Берлін, літаком а/к «Ryanair», рейсом №FR 3199, для проходження митного контролю обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч.5 ст.366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари (в тому числі і переміщувані в супроводжуваному багажі) не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної території України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.

Після усного опитування, ОСОБА_1 було запрошено до службового приміщення митниці та проведено добровільний огляд ручної поклажі. Після проведення огляду ручної поклажі в валізі громадянки ОСОБА_1 без ознак приховування було виявлено предмети культурного вжитку, а саме Барельєф « Виступ добровольців 1792 року »(«Марсельєза»), згідно висновку державної експертизи від 15.12.2020 року №13 виданий Національним музеєм мистецтв імені Богдана та Варвари Ханенків. Після цього пассажирку було запрошено до багажного відділення терміналу «Д» ДП МА «Бориспіль», де в валізі пасажирки рожевого кольору (багажна бирка № /SEQ 0006, виписана на ім`я ОСОБА_1 ) було виявлено 27 паперових банкнот випуску до 1961 року.

Зазначені предмети культурного вжитку переміщувались без ознак приховування. Зі слів ОСОБА_1 зазначені предмети вона придбала на онлайн аукціоні « Violity » ( https://auction.violity/com ). Період виготовлення згідно даних аукціону «Violity» становить до 1960 року, проте в експертному висновку державної експертизи від 15.12.2020 року № 13 виданий Національним музеєм мистецтв імені Богдана та Варвари Ханенків, період виготовлення вказаний кінець 20 століття.

На момент проходження митного контролю дозвільних документів на право переміщення через митний кордон України предметів культурного вжитку ОСОБА_1 не мала, до перетину лінії «зелений коридор» до інспекторів митниці не зверталась та митної декларації не заповнювала.

Своїми діями пасажирка ОСОБА_1 порушила порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, яким обмежено переміщення культурних цінностей через митний кордон України відповідно до Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21.09.1999 № 1068-ХІV, та Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 № 258.

Частиною 2 статті 366 МК України передбачено, що канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 під час проходження митного контролю в залі «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст.366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України ОСОБА_1 , яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», предметів, переміщення яких через митний кордон обмежено законодавством України, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України.

В судовому засіданні представник Київської міської митниці вважав обставини викладені в протоколі про порушення митних правил доведеними та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст.471 МК України, посилаючись на те, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів на підтвердження порушення митних правил з боку останньої.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил - адвокат Зудінова О.М. просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, а вилучені предмети повернути ОСОБА_1 , оскільки предмети, які вона переміщувала через митний кордон України, не є культурними цінностями, а тому законодавством України не встановлено заборон та обмежень на їх переміщення через митний кордон України.

Заслухавши представника митного органу та захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 471 МК України передбачена відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Як встановлено судом, 18 грудня 2020 року було складено протокол №1932/10000/20 про порушення ОСОБА_1 митних правил, передбачених ст.471 МК України, а саме за переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України, а саме предметів культурного вжитку - Барельєф « Виступ добровольців 1792 року » (« Марсельєза ») та 27 паперових банкнот випуску до 1961 року.

Згідно ст.251 КУпАП та ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Разом з тим, суду не надано жодних належних доказів на підтвердження переміщення ОСОБА_1 через митний кордон товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством У країни.

У відповідності із частиною першою статті 365 МК України громадяни за умови дотримання вимог цього Кодексу та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Частиною другою статті 373 МК України встановлено, що Порядок вивезення (пересилання) громадянами за межі митної території України дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з мстою їх відчуження визначається Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 448 «Про порядок вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами дорогоцінних металів (за винятком банківських металів, пам`ятних та ювілейних монет України із дорогоцінних металів), дорогоцінного каміння та виробів із них, а також культурних цінностей з метою їх відчуження» установлено що вивезення (пересилання) за межі митної території України громадянами культурних цінностей з мстою їх відчуження здійснюється у разі, коли сумарна фактурна вартість культурних цінностей:

- не перевищує суму, еквівалентну 10000 євро, на підставі свідоцтва встановленого зразка на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей та з обов`язковим письмовим декларуванням;

- перевищує суму, еквівалентну 10000 євро, - на умовах поміщення товарів у митний режим експорту.

Визначення терміну «культурна цінність» міститься в статті 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей», згідно з яким це - об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України, зокрема, оригінальні художні твори живопису, графіки та скульптури, художні композиції та монтажі з будь-яких матеріалів, твори декоративно- прикладного і традиційного народного мистецтва; рідкісні монети, ордени, медалі, печатки та інші предмети колекціонування.

Виключний перелік культурних цінностей, які заборонені до вивезення з України визначено статтею 14 вказаного Закону, а саме: культурні цінності, занесені до Державного реєстру національного культурного надбання; культурні цінності, включені до Національного архівного фонду; культурні цінності, включені до Музейного фонду України.

Інші культурні цінності, згідно із статтею 13 Закону та наведеною вище постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 448, можуть бути вивезені за межі території України на підставі свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей.

Отже, зазначене свідоцтво видається на право вивезення виключно тих предметів, які становлять культурну цінність.

Разом з тим, згідно з наявним в матеріалах справи висновком державної експертизи від 15.12.2020 №13, проведеної на замовлення ОСОБА_1 . Національним музеєм мистецтв імені Богдана та Варвари Ханенків, поданий на експертизу твір є зменшеною реплікою знаменитого монументального кам`яного барельєфу «Виступ добровольців 1792 року (також відомий як « Марсельєза » або «Пісня відбуття» ...), виконаного Франсуа Рюдом ( 1784 - 1855 ) для східного фасаду Паризької тріумфальної арки. Його відрізняє невисока художня якість, деталі зображення пророблені нечітко, також наявні диспропорції у моделюванні фігур персонажів. Разом із невідповідним підписом та привареним клеймом, такі характеристики притаманні сувенірній тиражній продукції, виробленій у Китаї наприкінці 20 століття. Відповідно до висновку державної експертизи твір не належить до Музейного фонду України і не рекомендований до занесення до Державного реєстру національного культурного надбання (а.с.20-23).

Зазначений висновок підтверджується висновком державної експертизи культурних цінностей на барельєф « Марсельєза » («Виступ добровольців 1792р») № 48 від 05.05.2021 року, підготовленим Національним музеєм історії України, у відповідності з яким вилучений у ОСОБА_1 барельєф «Марсельєза» не мас культурної цінності, не належить до Музейного фонду України та не може бути занесений до Державного реєстру національного культурного надбання (а.с. 32 - 38).

Що стосується вилучених у ОСОБА_1 банкнот, то у відповідності із статтею 1 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» такі банкноти як предмети колекціонування можуть бути віднесені до культурних цінностей за умови, що вони є рідкісними.

Разом тим, згідно з висновком мистецтвознавчої експертизи № 47 від 05.05.2021 №286, проведеної Національним музеєм історії України (а.с. 39- 57) вилучені у ОСОБА_1 банкноти не відносяться до виробів, що мають всі (або переважну більшість) складових, які входять до поняття «культурні цінності» (а.с. 55); представлені на експертизу паперові грошові знаки є зразками масових загальнодержавних емісій і серед них відсутні рідкісні та унікальні; оскільки зазначені в описі предметів під №№1-12, 14-17, 19, 21-24, 26-27 банкноти не є рідкісними та унікальними вони не можуть бути занесені до Державного реєстру національного культурного надбання, а предмети, зазначені в описі під №№13, 18, 20, 25 внаслідок поганого стану збереження втратили колекційну цінність, (а.с. 56).

Також експерт зазначив у висновку, що свідоцтво направо вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України необхідно отримувати лише якщо предмети визначено культурними цінностями за результатами експертизи (а.с. 56).

Таким чином, оскільки вилучені у ОСОБА_1 предмети не є культурними цінностями, законодавством України не встановлено заборон та обмежень на переміщення через митний кордон України, а отже їх переміщення з обранням зони (коридору) спрощеного митного контролю не становить складу порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено статтею 471 МК України.

Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду також не надано.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського суду з прав людини. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні по справі «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10 лютого 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліга проти Франції» від 23 вересня 1998 року, Європейський суд з прав людини визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення. Європейський суд з прав людини підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. Так, в рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил, передбачених ст.471 МК України.

Згідно ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушенням.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

А тому, вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №1932/10000/20 від 18 грудня 2020 року предмети - Барельєф та 27 паперових банкнот необхідно повернути ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 247, 251-252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.3, 95, 458-459, 470, 495, 522, 527 Митного кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.471 МК України, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №1932/10000/20 від 18 грудня 2020 року предмети - Барельєф та 27 паперових банкнот - повернути ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Солом`янського

районного суду м. Києва Н.М. Аксьонова