П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/270/21

Провадження №3/377/91/21

07 липня 2021 року суддя Славутицького міського суду Київської області Бабич Н.С., за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, що надійшла від відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої в КНП КП «Славутицька міська лікарня», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом серії АПР 18 № 202473 від 14.04.2021 року ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у відсутності нагляду за останнім та призвело до того, що ОСОБА_1 залишила свого сина на сторонніх осіб, а саме: раніше судимого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судові засідання, 24 червня 2021 року, 07 липня 2021 року, ОСОБА_1 на неодноразові виклики шляхом направлення судових повісток поштою за адресою місця проживання та реєстрації не з`явилася. Як убачається з поштових повідомлень, останні повернулися не врученими. У протоколі про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 ознайомлена, зазначено, що справа буде розглянута Славутицьким міським судом Київської області.

Розглядаючи справу без участі особи, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, суддею взято до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Окрім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Враховуючи, що присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою для розгляду даної справи за правилами ст. 268 КУпАП, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду справ, справа про адміністративне правопорушення розглянута за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне зробити такий висновок.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 184 КУпАП встановлена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, серії АПР 18 № 202473 від 14.04.2021 року, з яким ОСОБА_1 не погодилася;

- лист начальника служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 02-06/111 від 24.03.2021 року про те, що 19 березня 2021 року службою у справах дітей та сім`ї виявлено факт залишення на тривалий час малолітніх дітей за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мати ОСОБА_1 залишила свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та племінників на сторонніх осіб: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були в стані алкогольного сп`яніння;

- акт обстеження житлових умов проживання №02-06/22 від 19.03.2021 року в квартирі АДРЕСА_2 , згідно з яким на час обстеження у квартирі був присутній раніше судимий ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та малолітні діти, в тому числі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- письмові пояснення ОСОБА_5 від 15.04.2021 року, з яких вбачається, що 19.03.2021 року їй стало відомо, що ОСОБА_1 залишила на тривалий час трьох малолітніх дітей: свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та племінників: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на сторонніх осіб: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вона та працівники поліції прибули за місцем проживання ОСОБА_1 . У квартирі знаходилися: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та сторонні особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були у стані алкогольного сп`яніння;

- письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких слідує, що її співробітниця ОСОБА_8 попросила її допомогти приготуватися до поминання померлого сина, вона погодилася і тому залишила свого сина на троюрідну сестру ОСОБА_4 , яка була твереза і нікого більше з нею не було. Коли повернулася додому, то побачила там стороннього чоловіка і запитала чому він тут, на що сестра відповіла, що він приніс дітям піцу. Жодних протиправних дій щодо її сина та її племінників не вчинялося;

- копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, згідно з яким ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьком є ОСОБА_9 , матір`ю - ОСОБА_1 .

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, серії АПР 18 №202473 ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося у відсутності нагляду за останнім та призвело до того, що ОСОБА_1 залишила свого сина на сторонніх осіб, а саме: раніше судимого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суть правопорушення, викладена у протоколі стосовно ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП, та не містить всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, які характеризують зовнішню сторону даного правопорушення. Зокрема, не зазначено, в чому саме полягало ухилення останньої від виконання обов`язків щодо виховання дитини, не конкретизовані норми законодавства, якими ці обов`язки передбачені та вимоги якого порушено.

У протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП, серії АПР18 №202473 від 14.04.2021 року, відсутні дата та час вчинення адміністративного правопорушення, а тому вказаний протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Крім того у зазначеному протоколі вказано дату народження ОСОБА_2 як 18.09.2013, у той час як відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.06.2012 року, яка міститься у матеріалах справи, останній народився ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого малолітнього сина ОСОБА_10 . Факт залишення ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_2 на сторонню особу - ОСОБА_3 спростовується поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, яка стверджує, що залишила дітей на свою троюрідну сестру ОСОБА_4 , про що також зазначено і в листі начальника служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 02-06/111 від 24.03.2021 року та акті обстеження умов проживання №02-06/22 від 19.03.2021 року.

Факт перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , разом з якими був залишений малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доказами не підтверджено, а факт наявності у ОСОБА_3 судимості не є підставою для обмеження спілкування з дитиною.

За змістом ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу, були порушені вимоги ст.ст. 251, 256 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували її вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року у справі № 1-34/2010 щодо адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги, що в судовому засіданні не встановлено належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, то провадження у справі необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. С. Бабич