20.07.2021
Справа № 720/1288/21
Провадження № 3/720/638/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого оператором АЗС, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2021 року близько 19 години 40 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Java», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Головній в с. Маршинці Чернівецького району Чернівецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з ротової порожнини та почервонінням обличчя, в подальшому на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, мотивуючи це тим, що 21 червня 2021 року він дійсно керував мотоциклом марки «Java», державний номерний знак НОМЕР_1 . Після його зупинки, поліцейські вдались до шантажу, яким схиляли його до визнання своєї вини щодо вживання алкоголю. За вказаних обставин, зважаючи на тиск з боку працівників поліції, він був вимушений визнати свою вину у вживанні пляшки алкогольного пива ємкістю 0,33 л та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, його вина у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння повністю доказана дослідженими доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 451365 від 21 червня 2021 року вбачається, що 21 червня 2021 року близько 19 години 40 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Java», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Головній в с. Маршинці Чернівецького району Чернівецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю з ротової порожнини та почервонінням обличчя, в подальшому на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився.

Також факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння підтверджується переглянутим в суді відеозаписом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом марки «Java», державний номерний знак НОМЕР_1 та в подальшому добровільно, без будь-якого тиску на нього з боку працівників поліції визнав той факт, що перебував в стані сп`яніння та відмовився як від проходження тестування на місці на стан сп`яніння із застосуванням спеціального обладнання, так і від проходження медичного огляду в лікарні.

Окрім того, вищевказане також підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з якими він беззаперечно погодився після оголошення тексту поліцейським.

Таким чином, оцінивши у сукупності дослідженні докази, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В той же час, невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, оцінюю як спосіб його захисту, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, так як його вина повністю доказана матеріалами справи.

Слід зазначити, що процедура оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 проводилася поліцейським у відповідності до ст. 266 КУпАП, а саме із застосовуванням технічних засобів відеозапису, матеріали якого долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, суд відхиляє доводи захисника про те, що відносно ОСОБА_1 складався протокол про адміністративне правопорушення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а останнього шантажували та схиляли до визнання своєї вини щодо вживання алкоголю погрожуючи, оскільки такі обставини не підтверджені жодними дослідженими судом доказами, як і доводи щодо відсутності безперервного фіксування за допомогою відео-зйомки.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 451365 від 21 червня 2021 року слідує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 21 червня 2021 року о 19 годині 40 хвилин.

З того ж протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 451365 від 21 червня 2021 року слідує, що він був складений працівником поліції після відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а саме 21 червня 2021 року о 20 годині 15 хвилин.

З переглянутого в суді відеозапису з бодікамер поліцейських слідує, що ОСОБА_1 не заперечував проти складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення по факту відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та отримавши копію протоколу на руки будь-які зауваження до нього не заявив, більше того, ОСОБА_1 зазначив під відео-фіксацію, що він до поїздки вживав пиво.

Поряд із вказаним, слід звернути увагу на те, що відео поліцейськими починаючи з моменту фіксування самого факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та впритул до відмови останнього як від проходження тестування на місці на стан сп`яніння із застосуванням спеціального обладнання, так і від проходження медичного огляду в лікарні, велося безперервно.

Посилання захисника на те, що вказані час та дата не збігаються із часом та датою відображеними на відеозаписі з бодікамери працівника поліції, що свідчить про відсутність вини з боку ОСОБА_1 суд вважає безпідставним, оскільки при оголошенні працівниками поліції під відео-фіксацію постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за керування мототранспортом без захисного шолому, а також при оголошенні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 451365 від 21 червня 2021 року, поліцейськими зазначено вголос дату та час, які вказані у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі.

Вказана розбіжність також пояснюється довідкою відділення поліції № 6 (м. Новоселиця) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області від 14 липня 2021 року, відповідно до якої - час та дата на бодікамерах поліцейських не були змінені, оскільки у зв`язку із технічною несправністю основної бодікамери, поліцейськими використовувалась додаткова бодікамера, яка тривалий час не була задіяна. Вказані дані, працівники поліції не мали змоги корегувати з причин того, що доступ до бодікамери був запаролений та є тільки у відповідальних осіб.

За вказаних обставин, технічна неточність відображення дати та часу на відеозаписі з бодікамери працівника поліції не свідчить про відсутність вини з боку ОСОБА_1 у відмові від медичного огляду на стан сп`яніння.

А тому, посилання захисника на закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 вважаю безпідставним.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Дослідженні докази у вказаній справі є послідовними та доповнюють один одного, відповідають обставинам справи, а тому не викликають сумнів у їх достовірності та поза розумних сумнівів доводять вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом та відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейськими в порядку ч. 2 ст. 266 КУпАП із застосовуванням технічних засобів відеозапису.

А тому, приходжу до висновку, що працівник поліції складаючи протокол про адміністративне правопорушення, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, а ОСОБА_1 не надав суду доказів, які б спростували обставини викладені у протоколі.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, особу порушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також його майновий стан.

Приймаючи до уваги наведене, приходжу до висновку про необхідність накладання на правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, а також стягнути з нього на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 221, 251, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

Постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривень.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.