Справа №745/131/21 Провадження №3/745/84/2021
П О С Т А Н О В А
10.03.2021 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О. М., за участі секретаря судового засідання Петрикій І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , директора Сосницького професійного аграрного ліцею Чернігівської області, за ч. 1 ст. 41 КУпАП,
15.02.2021 року, при проведенні перевірки додержання законодавства про працю в Сосницькому професійному аграрному ліцеї, були виявлені порушення зі сторони директору ліцею ОСОБА_1 , а саме, черговість надання щорічних відпусток визначена графіком відпусток на 2020 рік, який затверджений керівником та погоджений з представником трудового колективу. Черговість щорічних відпусток не дотримується: ОСОБА_2 надана щорічна відпустка з 17.11. 2020 року, а згідно з графіком надання відпусток щорічна відпустка даного працівника припадає на липень 2020 року. Перенесення щорічних відпусток на новий термін їх надання документально не встановлено, що є порушеннням вимоги ч. 4 ст. 79 КЗПП України.
Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше, ніж за три дні до початку відпустки. Відповідно до наказу від 13.11.2020 №57 з 17.11.2020 надано щорічну основну відпустку ОСОБА_2 , однак заробітна плата за час відпустки перерахована на картковий рахунок. 17.11.2020 згідно з платіжним дорученням від 17.11.2020 №852 (відомість розподілу виплат від 17.11.2020 б/н), наказом від 20.10.2020 №54 з 23.10.2020 надано щорічну основну відпустку ОСОБА_3 , однак заробітна плата за час відпустки перерахована на картковий рахунок 29.10.2020 згідно з платіжним дорученням від 28.10.2020 №798 (відомість розподілу виплат від 29.10.2020б/н), чим порушені вимоги ч. 4 ст. 115 КЗпП України. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення.
Проте в порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні ОСОБА_4 виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, не проведено в день звільнення.
Так, зокрема, наказом від 30.09.2020 №105 ОСОБА_4 звільнений з роботи за угодою сторін (ч. 1 ст. 36 КЗпП України) з 30.09.2020, його останнім робочим днем згідно з табелем обліку використання робочого часу за вересень 2020 року є 30.09.2020. Розрахункові кошти виплачені згідно з платіжним дорученням від 05.10.2020 №729 та відомості розподілу виплат 06.10.2020, тобто виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, не проведена в день звільнення, чим порушено вимоги ч. 1 ст.116 КЗпП України. Відповідно до наказу №124 від 30.11.2020 року ОСОБА_5 прийнятий на роботу за сумісництвом викладачем з 01.12.2020. Відповідно до „Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.06.1993 р. №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.06.1993 р. №76, сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина за наймом. Відповідно ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку .
В порушення ст.ст. 29, 57, 142 КЗпП України не визначено режим роботи, графіки виходу на роботу для працівників не складаються та не встановлено час початку і закінчення щоденної роботи. Відсутні правила внутрішнього трудового розпорядку для зовнішніх сумісників. У відповідності з законодавством час початку та закінчення щоденної роботи передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку. При проведенні заходу, графіки роботи зовнішнього сумісника для огляду не надані. В табелях обліку робочого часу, наприклад, за грудень 2020 року ОСОБА_5 прцював згідно з журналом обліку теоретичної підготовки по 2 годині щосуботи. В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, визнав та пояснив, що умислу на скоєння правопорушення не мав, порушення допущені тому, що не здійснюється належне фінансування навчального процесу. Інші порушення трудового законодавства усунуті і вподальшому допускатися не будуть. Дослідивши матеріали справи, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, витяг із акту, платіжні відомості та інші документи, заслухавши ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що в його діях наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, проте, враховуючиобставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, визнання вини та щире каяття, відсутність шкідливих наслідків, усунення порушень на час розгляду справи,вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, оскільки, скоєне правопорушення є малозначним, і шкідливих наслідків не настало. Таким чином, враховуючи вище наведені обставини та керуючись ст. ст. 22, 284 КУпАП, П О С Т А Н О В И В: Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, провадженням закрити, звільнивши його від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного правопорушення, оголосивши усне зауваження. Постанова в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя О. М. Даньков