Єдиний унікальний номер 448/821/21
Провадження № 3/448/439/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2021 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Гіряк С.І., розглянувши матеріали справи, що надійшли з відділу прикордонної служби «Шегині» Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Твіржа, Яворівського району Львівської області, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, військовослужбовця, інспектора прикордонної служби 2-ї категорії перекладача групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Циків» (тип В) відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії (тип Б),

за ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративне правопорушення (надалі КУпАП),

учасники справи:

особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

про права передбачені ст.268 КУпАП, ст.ст.10,63 Конституції України особі роз`яснено,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про наступне:

встановив:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи

В період з 16 години 25 хвилин по 16 годину 40 хвилин 02.07.2021 року ОСОБА_1 спільно з старшим сержантом ОСОБА_2 виконували наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді «Прикордонний патруль» з 15 години 00 хвилин по 23 години 00 хвилин 02.06.2021 року Заступником начальника відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії (тип Б) Львівського прикордонного загону капітаном ОСОБА_3 спільно з заступником начальника штабу начальником відділу управління службою Львівського прикордонного загону підполковником ОСОБА_4 під час здійснення перевірки порядку організації служби прикордонним нарядом було встановлено: прийом ділянки під охорону прикордонним нарядом не здійснювався, вищевказані військовослужбовці знаходились не на місці несення служби. Своїми діями прапорщик ОСОБА_1 свідомо допустила невиконання наказу на охорону державного кордону, чим порушила вимоги підпункту 1 пункту 7 розділу 2 (під час несення служби прикордонні наряди зобов`язані: нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону); підпункту 6 пункту 11 розділу 2 (прикордонним нарядам забороняється: залишати ділянку, що охороняється (місце несення служби), або переміщуватись на іншу до зміни чи закінчення терміну несення служби а також змінювати маршрут руху, крім випадків, передбачених пунктом 10 глави 2 цього розділу «Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2015 року № 1261 та пункту 1 статті 11 розділу 1 (свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок) Закону України «Про Статут внутрішньої служби ЗСУ» 548-ХІV від 1999 року. Тобто допустила свідоме порушення правил несення прикордонної служби, вчинене в умовах особливого періоду, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-18 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненому правопорушенні визнала та підтвердила обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, додатково пояснила, що, дійсно, відлучалася з місця несення служби для справляння потреби до туалету.

ІІI. Застосоване судом законодавство

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17 березня 2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з положеннями ст.ст.245, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція статті 172-18 КУпАП передбачає, що порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

ІV. Висновки судді

Факт вчинення ОСОБА_1 , вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №009737 від 02.07.2021 р.; витягом з книги прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби «Циків» (тип В) відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії (тип Б); витягом з розділу «Список особового складу» відділення інспекторів прикордонної служби «Циків» (тип В) відділу прикордонної служби «Шегині» І категорії (тип Б); службовою характеристикою ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_5 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями ОСОБА_6 ; письмовими поясненнями ОСОБА_7 ; письмовими поясненнями ОСОБА_8 ; копією журналу інструктажу особового складу (прикордонного наряду) відділення інспекторів прикордонної служби «Циків» (тип В); копією робочого зошиту чергового підрозділу охорони державного кордону; копією службового посвідчення ОСОБА_1 ; витягом з наказу Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2015 року №1261 «Про затвердження Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України» та іншими документами доданими до протоколу.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_1 , дії особи, що склала відносно неї протокол про адміністративне правопорушення не оскаржувала, доказів неправомірної поведінки останнього та доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього, - суду не скеровувала.

Аналізуючи наведені докази, приходжу до переконання в доведенні винності ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчиненого в умовах особливого періоду.

V. Накладення адміністративного стягнення

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, є щире розкаяння винної.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан (працевлаштована), приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують відповідальність щире розкаяння та відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до громадянки ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в межах санкції ч.2 ст.172-18 КУпАП, що за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

VI. Судові витрати

Згідно вимог ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Оскільки, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, то вважаю за необхідне стягнути з останньої судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454, 00 грн.

Керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір» ч.2 ст.172-18, ст.ст. 33, 34, 35, 40-1, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Штраф необхідно сплатити не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення стягнення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду виготовлена та підписана суддею 05.07.2021 року.

Суддя С.І. Гіряк

Постанова набрала законної сили:

«___» ______________ 20__ р.

Суддя С.І. Гіряк