Справа № 361/6990/20 Головуючий в суді І інстанції - Сердинський В.С.
Провадження № 33/824/1/2021 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2021 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.,

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Тимощука М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

26 вересня 2020 року близько 02 год. 30 хв., по вул. Соборна, 29, в с. Пухівка Броварського району Київської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «HONDA DIO» н.з. б/н, в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2020 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що потягло за собою не повне з`ясування усіх обставин справи. ОСОБА_1 був позбавлений права надати пояснення по справі та надати докази.

Так, в першу чергу апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції порушив вимоги ст.268 КУпАП, а саме розглянув справу без участі ОСОБА_1 та проігнорував клопотання про перенесення розгляду справи. Таке порушення призвело до неповного з`ясування всіх обставин справи та неналежної оцінки доказів.

ОСОБА_1 зазначає, що суд не надав значення тому, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №434201 від 26 вересня 2020 року складений поліцейським СРПП №3 Броварського ВП старшим сержантом поліції Босим П.О. та довідка про отримання прав водія місять різні відомості про посвідчення водія.

Згідно з вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення особа, яка здійснила порушення Правил дорожнього руху України, встановлена за допомогою посвідчення водія, у відповідності до якого дата народження правопорушника є ІНФОРМАЦІЯ_3, ті ж відомості підтверджено і довідкою про отримання прав водія, натомість, датою народження ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто, судом, не перевірено, чи належну особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що 26 вересня 2020 років, він, зі своїм неповнолітнім товаришем, що перебував за кермом транспортного засобу - мопед «Honda dio», був зупинений працівниками патрульної поліції. Під час перевірки, працівниками поліції було з`ясовано, що водій транспортного засобу є неповнолітнім та не має водійського посвідчення. З`ясувавши такі обставини поліцейський попросив ОСОБА_1 надати документи, не зважаючи на те, що останній був пасажиром транспортного засобу. Працівники поліції повідомили, що оскільки ОСОБА_1 є повнолітнім і в якості документу були надані саме водійські права, протокол було складено на ім`я ОСОБА_1 .

Крім того, товариш ОСОБА_1 , що є неповнолітнім, дуже переймався через те, що в разі складення протоколу про його перебування за кермом без водійських прав, стане відомо його батькам, у зв`язку з чим в них може статися конфлікт, тому він висловив прохання погодитись на пропозицію працівників поліції щодо складання протоколу на ім`я ОСОБА_1 .

Вказані обставини підтверджуються і наданими поясненнями свідків, так, а ні свідок ОСОБА_2 , а ні свідок ОСОБА_3 в наданих поясненнях не зазначають особу, що керувала транспортним засобом.

Окрім цього, апелянт звертає увагу на те, що після складення протоколу про адміністративне правопорушення, до особи, що притягнута до адміністративної відповідальності не було застосовано вимоги ст.ст.265-1 та 266 КУпАП, такі як відсторонення від керування чи тимчасове вилучення посвідчення водія, що підтверджує, що підстав для застосування до ОСОБА_1 зазначених заходів не було.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 та його захисника Тимощука М.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити,

перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на положення ст.ст.251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Крім того, відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність спеціального суб`єкта - водія транспортного засобу настає, зокрема за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема за порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що суддя місцевого суду, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вищевказаних вимог закону не дотримав, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується доказами.

Як убачається з матеріалів справи, 26 вересня 2020 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, згідно з яким цього ж дня ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «HONDA DIO» н.з. б/н, в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

До протоколу працівниками поліції були долучені: пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Однак, докази, які містяться в матеріалах справи не містять об`єктивних даних, які б доводили, що ОСОБА_1 , за обставин, викладених у протоколі, керував транспортним засобом, а його пояснення в суді апеляційної інстанції з приводу відсутності підстав для проходження огляду на стан сп`яніння за правилами ст.266 КУпАП, нічим не спростовані.

Зокрема, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 26 вересня 2020 року ввечері він разом з зі своїм другом , який і керував транспортним засобом марки «HONDA DIO» н.з. б/н, що йому належить, рухався в с. Пухівка по вул. Соборній. Зазначив, що він був пасажиром і транспортним засобом не керував. Їх зупинили працівники поліції і попросили надати документи. Оскільки водієм транспортного засобу був ОСОБА_4 , який є неповнолітнім, то працівники поліції попросили пред`явити ОСОБА_1 свої документи, не зважаючи на те, що він був пасажиром, зазначивши, що оскільки документів на транспортний засіб немає, то вони його відправлять на штрафмайданчик. І для того, щоб не забрали транспортний засіб, і не повідомляли батьків ОСОБА_4 про те, що він керував даним транспортним засобом, ОСОБА_1 погодився щоб щодо нього склали протокол про адміністративне правопорушення.

Аналогічні показання в суді апеляційної інстанції надав свідок ОСОБА_4 .

Так, згідно з п. 1.10 цих Правил, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія.

Між тим, на переконання суду апеляційної інстанції, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 26 вересня 2020 року об 02 год. 30 хв. по вул. Соборна, 29, в с. Пухівка Броварського району Київської області, керував транспортним засобом, тим більше з ознаками алкогольного сп`яніння, що породжувало в нього обов`язок проходження відповідного огляду за приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, для з`ясування обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 апеляційним судом викликались працівники поліції, однак останні до суду не з`явились, будь-яких пояснень не надали.

Таким чином, дослідивши всі наявні в розпорядженні суду апеляційної інстанції матеріали провадження за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного 26 вересня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за порушенням ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, з урахуванням презумпції невинуватості, слід прийти до висновку про відсутність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наведеним, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є слушними та підлягають до задоволення, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, із закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко