Справа № 372/1787/21
Провадження № 3-612/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 липня 2021 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: суду невідомо;

по ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ІІ № 0007271 від 11 травня 2021 року, ОСОБА_1 11.05.2021 року близько 07 год. 00 хв. надавав послуги з перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення на транспортному засобі Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , без отримання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав, вказав що господарською діяльністю з перевезення пасажирів не надає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та вказав, що підприємницької діяльності не здійснював, послуг з перевезення пасажирів не надавав, а підвозив своїх знайомих, просив закрити провадження у справі.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та фотографії з місця події, на яких відображений автомобіль марки Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 , вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Приписами ст. 129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини. Враховуючи рішення Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування ст. 32 Конвенції, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумцій щодо фактів.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в судовому процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. Згідно практики Європейського Суду з прав людини, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст.164КУпАП.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Під господарською діяльністю, відповідно до ст. 3 ГК України, розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Згідно ч. ч. 1, 2ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Частиною 2 ст.3 ГК України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Для встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст.164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючі ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено.

Разом з тим, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. Отже необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Відповідно до ст.256 КУпАП доказом в справі про адміністративне правопорушення є в тому числі протокол про адміністративне правопорушення, який повинен містити всі перелічені в даній статті відомості, які необхідні для вирішення справи.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення зазначених вимог відсутні відомості про здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності на постійній основі, систематично, два і більше разів, з надання платних послуг з перевезення громадян.

Більш того, в матеріалах справи міститься тільки протокол про адміністративне правопорушення, фотографія транспортного засобу, копія посвідчення водія.

У матеріалах справи відсутні та суду не надані належні та допустимі докази-пояснення свідків-пасажирів, яким би ОСОБА_1 надавав послуги із перевезення на автомобілі за плату, в тому числі 11.05.2021 року, як зазначено у протоколі та протягом якогось періоду часу, що давало би підстави для оцінки його діяльності як підприємницької та систематичної, отже - господарської в розумінні ст. ст. 3, 42 ГК України.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки вичерпано всі можливості щодо доведення вини особи, яка притягується до відповідальності, суд визнав необхідним провадження в справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях особи ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 164, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Г.В. Висоцька