Справа № 350/1744/20
Провадження № 3/350/6/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Максимів І.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Рожнятівського відділення поліції Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 459437 від 15 листопада 2020 року ОСОБА_1 , 15 листопада 2020 року об 11 год. 40 хв. в селищі Перегінське, по вул. Січових Стрільців, керував автомобілем Mitsubishi GLX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 15 листопада 2020 року хоча і вживав алкогольні напої, однак автомобілем не керував. Дійсно, в обідній час 15 листопада 2020 року він перебував у автомобілі Mitsubishi, проте в якості пасажира. За кермом вказаного автомобіля перебував водій ОСОБА_4 , який виїжджаючи з другорядної дороги на головну в селищі Перегінське Рожнятівського району, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та виїхав на смугу зустрічного руху. У зв`язку з порушенням ОСОБА_4 правил дорожнього руху, він попросив останнього зупинитися на узбіччі дороги. Під час їхньої розмови, він довідався, що у ОСОБА_4 відсутні при собі водійські права. Оскільки у ОСОБА_4 не було при собі необхідних документів на автомобіль, тому він пересів на місце водія, а ОСОБА_4 на місце пасажира. Через деякий час, до їхнього автомобіля підійшов працівник поліції який зробив їм зауваження з приводу того, що зупинку автомобіля здійснено з порушенням правил, після чого запропонував йому пред`явити посвідчення водія на що він пояснив останньому, що автомобілем не керував, зазначивши при цьому, що водієм являється ОСОБА_4 , який в той час перебував в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні. Однак, працівники поліції на його пояснення не реагували, вимагали від нього пред`явити посвідчення та пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився, з приводу чого між ними почалася словесна суперечка. Крім цього, у його присутності працівники поліції протокол про адміністративне правопорушення відносно нього не складали і відповідно його копія йому не вручалась. У своїх письмових поясненнях свідки жодним чином не підтвердили той факт, що саме він керував транспортним засобом, а тільки зазначили про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в їх присутності.

З метою підтвердження вказаних обставин, просив викликати та допитати свідків зазначених у протоколі, а також водія ОСОБА_4 , який в той день був з ним в автомобілі та керував ним. Разом з тим, просив закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За клопотанням ОСОБА_1 в судове засідання неодноразово викликалися свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що 15 листопада 2020 року він перебуваючи за кермом автомобіля Mitsubishi GLX, виїжджаючи з території АЗС в селищі Перегінське на головну дорогу, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки та переїхав на зустрічну смугу руху. Оскільки ОСОБА_1 попросив його зупинитися, він зупинився на узбіччі дороги. В цей час в зустрічному напрямку на патрульному автомобілі рухалися працівники поліції, які проїхали повз них, розвернулися та зупинилися позаду керованого ним автомобіля. Він попросив ОСОБА_1 сісти за кермо автомобіля, оскільки не мав при собі посвідчення водія, тому ОСОБА_1 пересів за кермо. Коли працівники поліції підійшли до автомобіля то повідомили, що автомобіль неправильно припаркований та запропонували ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія та пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився та заявив, що автомобілем не керував. Проте останні його пояснення до уваги не брали, а наполягали на проходженні огляду. Стверджує, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, а також те, що працівники поліції керований ним автомобіль не зупиняли, а під`їхали коли автомобіль вже стояв на узбіччі дороги.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися повторно.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, приходжу до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 459437 від 15 листопада 2020 року ОСОБА_1 , 15 листопада 2020 року об 11 год. 40 хв. в селищі Перегінське, по вул. Січових Стрільців, Рожнятівського району, керував автомобілем Mitsubishi GLX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Оскільки ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також враховуючи пояснення свідка ОСОБА_4 даних ним у судовому засіданні, які суперечать письмовим поясненням свідків доданих до протоколу, а тому, з метою підтвердження обставин вказаних у протоколі, у судове засідання неодноразово викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте останні в судове засідання не з`явилися, судові повістки їм не вручені, повернулися на адресу суду з відмітками «адресат відсутній».

У п. d ст. 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» зазначено, що кожний має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Положеннями п. 27 Постанови пленуму ВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Досліджені безпосередньо під час судового розгляду справи письмові докази, зокрема і відеозапис подій, що міститься на DVD-R диску, який доданий до протоколу, вказують на те, що факт керування ОСОБА_1 15 листопада 2020 року автомобілем марки Mitsubishi GLX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в судовому засіданні не доведений, а тому його дії не можуть бути кваліфіковані як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 праворушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначеного у протоколі, судом не здобуто.

Крім цього, при вирішенні даної справи, суд не вправі посилатися як на допустимі докази винуватості особи, на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також на рапорт працівника поліції, оскільки вказані свідки не допитані в судовому засіданні, а рапорт працівника поліції є документом внутрішнього використання, який інформує керівництво про правомірність дій поліцейських.

Разом з тим, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що в їхній присутності ОСОБА_1 продувати алкотестер Драгер, а також проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, не мають істотного значення для вирішення питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки в судовому засіданні не доведений належними доказами сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як переконливих доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 та порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху не встановлено, а пояснення свідка ОСОБА_4 дані ним у судовому засіданні спростовують зазначені у протоколі обставини, що саме ОСОБА_1 15 листопада 2020 року керував транспортним засобом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вини в ході судового засідання не здобуто, а тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 п. 3 ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу її постановлення.

Суддя Максимів І.В.