Справа № 154/3188/21 Провадження №33/802/842/21 Головуючий у 1 інстанції:Каліщук А. А.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Грицишин О.В., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника адвоката Омелянюка Миколи Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за спільною апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її захисника адвоката Омелянюка Миколи Володимировича на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 листопада 2021 року,
В С Т А Н О В И В
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою, ОСОБА_1 визнана винуватою в тому, що вона 22.08.2021 року о 09 год. 55 хв. в м. Володимирі-Волинському, Волинської області на вул. Луцькій керувала автомобілем марки «БМВ Х5», д.р.н. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КупАП.
Крім цього, ОСОБА_1 22.08.2021 року о 09 год. 55 хв. в м. Володимирі-Волинському, Волинської області на вул. Луцькій керуючи автомобілем марки «БМВ Х5», д.р.н. НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку та здійснила наїзд на припаркований автомобіль марки «Шкода Октавія», р.н.з. НОМЕР_3 , автомобіль марки «Рено», р.н.з. НОМЕР_4 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а також здійснила наїзд на дорожній знак 5.35.1, чим порушила п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернулася ОСОБА_1 із своїм захисником.
В апеляційній скарзі просять постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування таких вимог, посилаються на те, що судом допущено невідповідність висновків фактичним обставинам провадження, адже за вказаних у протоколах обставин, ОСОБА_1 за кермом автомобіля не перебувала, а їхала в якості пасажира на задньому сидінні. При цьому, що за кермом перебувала її матір ОСОБА_2 .
Як вважають апелянти зі сторони захисту, судом безпідставно не взято до уваги показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , якими підтверджено доводи ОСОБА_1 про свою непричетність до вчинення як дорожньо-транспортної пригоди, так і керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Окрім того, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відбувся з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому є недійсним, у зв`язку з чим складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП є недопустимим доказом.
Як зазначається в апеляційній скарзі, в матеріалах справи не міститься жодних доказів вчинення особою, притягнутою до відповідальності, адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Поміж тим, в матеріалах наявні докази, що спростовують її винуватість - відеозапис, показання свідків.
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і її захисника, котрі підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Суддею першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та правильно встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП з огляду на такі обставини.
З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, а саме керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, та порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та дорожнього знаку. Її провина підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ААБ № 071154 від 22.08.2021 року, серії ААБ №071106 від 22.08.2021, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом газоаналізатора "Драгер", відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також схемою ДТП, яким суддя дав належну оцінку, і правильно кваліфікував дії правопорушниці.
Протоколи про адміністративні правопорушення складено з дотриманням вимог ст.254, 256 КУпАП, додані до них матеріали є належними та допустимими доказами, які у своїй сукупності викривають ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.
ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заперечувала свого перебування за обставин, вказаних в протоколах про порушення правил дорожнього руху у стані алкогольного сп`яніння, заперечуючи факт керування транспортним засобом. Стверджувала, що за кермом перебувала не вона, а ОСОБА_2 , про що також підтвердили в судовому засіданні суду першої інстанції сама ОСОБА_2 , свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Аналогічні доводи містяться в апеляційній скарзі.
Однак такі пояснення ОСОБА_1 суд вважає неспроможними, адже вони не узгоджуються з наданими у справі доказами. Такі доводи судом першої інстанції правильно не взяті до уваги. ОСОБА_2 є матір`ю апелянтки, тобто близьким родичем, усі свідки разом з ОСОБА_1 перебували в автомобілі під час скоєння адміністративних правопорушень, а тому вони можуть бути зацікавлені у наданні пояснень на користь порушниці.
Надаючи оцінку показанням цих свідків, які були допитані в суді першої інстанції, вважаю їх такими, що надані з метою виправдання протиправних дій ОСОБА_1 та уникнення нею адміністративної відповідальності, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи.
Вважаю первинні пояснення ОСОБА_4 , у яких він конкретно вказав на ОСОБА_1 як на водія, під керуванням якої сталась ДТП правдивими, оскільки вони містять інформацію, яка не була відома працівнику поліції на момент відібрання пояснення. Пояснення у ОСОБА_4 були відібрані безпосередньо після ДТП. На момент відібрання пояснення був відсутній будь-який ризик можливого впливу на свідка з метою схилити його до дачі показань на користь особи, причетної до вчинення адміністративних правопорушень.
Крім того з письмових пояснень очевидця події - свідка ОСОБА_5 також вбачається, що за кермом автомобіля була саме ОСОБА_1 , як він висловився молода дівчина.
Зміст наявного в справі відеозапису, всупереч доводам апелянтів, дає підстави вважати, що за кермом автомобіля марки «БМВ Х5», д.р.н. НОМЕР_2 перебувала саме ОСОБА_1 , а не її матір ОСОБА_2 , а тому судом першої інстанції обґрунтовано відхилено версію сторони захисту про те, що ОСОБА_1 була пасажиром автомобіля.
Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , підтверджений актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який, як і протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №071154 від 22.08.2021, підписаний самою особою, яка притягається до відповідальності.
Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисту про виклик і допит у якості свідків працівників поліції, котрі приїхали за викликом на місце події вже після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а тому вони не є її очевидцями. Таким чином ініціатором клопотання не доведено перед судом які саме обставини можуть повідомити ці свідки, з`ясування яких може мати істотне значення при розгляді матеріалів про адміністративні правопорушення.
Апеляційною перевіркою матеріалів справи та постанови суду не встановлено порушень при складенні матеріалів за вказаними проколами про адміністративні правопорушення та порядку проходження огляду на стан сп`яніння, як про це зазначають апелянти сторони захисту.

Істотних порушень проведення процедури огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, які тягнуть безумовне скасування рішення суду, про що в апеляційній скарзі вказують ОСОБА_1 і адвокат Омелянюк М.В., не встановлено.
Тому доводи особи, притягнутої до відповідальності і її захисника про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність винуватості ОСОБА_1 , не ґрунтуються на матеріалах справи.
Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.ст. 33, 36 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушниці, які зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення, ступеня вини, та інших обставин справи.
У зв`язку з чим, доводи апелянтів про необґрунтованість та незаконність постанови суду першої інстанції, є неспроможними.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Отже, підстави для скасування постанови суду першої щодо ОСОБА_1 та задоволення апеляційної скарги, відсутні.
Керуючисьст. ст. 294, 295 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її захисника адвоката Омелянюка Миколи Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 листопада 2021 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя Волинського
апеляційного суду П.П. Борсук