Справа № 308/1797/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., за участю захисника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвоката Качайло А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 087512 від 04.10.2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що 04.10.2020 року, о 14.30 год., в м. Ужгород, вул. Собранецька, КПП «Ужгород - вантажний», водій керував автомобілем «Вольво FH440», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Вольво», номерний знак НОМЕР_2 , обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 087542 від 04.10.2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що 04.10.2020 року, о 15.00 год., в м. Ужгород по вул. Собранецькій, водій ОСОБА_1 скоїв ДТП, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.07.2021 року об`єднано в одне провадження справи за № 308/1797/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та за № 308/2094/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та присвоєно справі єдиний номер № 308/1797/21.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду заяву-клопотання від 26.05.2021 року, в якій зазначив, що інкриміновані йому правопорушення норм ПДР він не допускав і вважає, що його безпідставно, необґрунтовано та незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності. 04.10.2020 року, на вантажному автомобілі «Вольво», д.н.з. НОМЕР_3 , він за усним договором і домовленістю із власниками вказаного транспортного засобу, у якості водія виконував вантажне перевезення із України за кордон, у зв`язку з чим приїхав на КПП «Ужгород» та зайняв чергу для проїзду на прикордонно-митну територію. Приблизно о 14 год.00 хв. до нього пішки підійшов чоловік власниці транспортної фірми, ОСОБА_2 , який повідомив йому, що позаду нього у черзі на кордон знаходиться ще один їхній автомобіль «Вольво», д.н.з. НОМЕР_1 , та попросив його переміщати у черзі і цей автомобіль до часу прибуття його водія. Через певний час, коли черга автомобілів перемістилася, він підійшов до автомобіля «Вольво», д.н.з. НОМЕР_1 , запустив двигун та перемістив його вперед на незначну відстань, наблизивши до попереду стоячого автомобіля. Вийшовши з автомашини він виявив, що водійські дверцята погано закривалися, а при подальшому огляді він побачив, що причиною цього є їх механічне пошкодження. Про вказаний факт він відразу зателефонував ОСОБА_2 , який через певний час приїхав на кордон разом із водієм вказаного автомобіля ОСОБА_3 . Оглянувши пошкоджені дверцята ОСОБА_2 звинуватив його у пошкодженні дверцят його автомобіля, хоча опитуючи водіїв інших поряд стоячих транспортних засобів та оглядаючи їх автомобілі не знайшов жодних слідів, які б стверджували про те, що він міг це допустити. В подальшому, не вірячи його доводам і запереченням, ОСОБА_2 розпочав його ображати, висловлювати погрози та вимагати у нього грошові кошти за пошкоджені дверцята. Вказана безпідставна поведінка та необґрунтовані звинувачення ОСОБА_2 його дуже образили, у зв`язку з чим він, будучи у негативному морально-психологічному стані, відмовився їхати за кордон для виконання раніше запланованого рейсу, віддав йому ключі від обох автомобілів і поїхав в смт. Середнє у гараж, де знаходився його власний автомобіль, яким він хотів поїхати додому. По вказівці ОСОБА_2 , охоронниками фірми його автомобіль було заблоковано на закритій території, у зв`язку з чим він вимушений був зателефонувати у поліцію, заявивши про факт самоуправства. Очікуючи тривалий час приїзду працівників поліції, він пішов у кафе щоб поїсти, де зустрів своїх колег та розповідаючи свою історію пригостився з ними, в процесі чого зателефонував своїй дружині, щоб вона приїхала забрати їх автомобіль і довезти його додому. Після вказаного, на його виклик в автогосподарство фірми приїхали працівники Ужгородського РВП ГУНП та без огляду місця події, без складення схеми ДТП і без огляду транспорту, виключно за усним повідомленням ОСОБА_2 , склали на нього адміністративний протокол за ст. 124 КУпАП, а також адміністративний протокол за ст. 122-4 КУпАП, хоча таких правопорушень він не допускав. Тільки після оформлення вказаних матеріалів та безпідставного проведення його медичного освідчення, працівники поліції реалізували його заяву та розпорядилися повернути його жінці його автомобіль. У зв`язку з наведеним, просить: приєднати його заяву-клопотання до матеріалів справи та розглянути її по суті викладеного; в ході розгляду справи встановити відсутність будь-яких фактів, що мають ознаки належних і допустимих доказів та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; на підставі встановленої відсутності складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, аналогічно встановити і відсутність складу правопорушення і у справі за безпідставно інкриміноване йому правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП; закрити провадження у вищенаведених справах відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП.

Захисник особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвокат Качайло А.І. у судовому засіданні просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, з підстав, викладених у заяві-клопотанні ОСОБА_1 від 26.05.2021 року.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів в справі за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 цього Кодексу.

Статтею 256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, встановлені розділом ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853 (з наступними змінами та доповненнями) (далі Інструкція).

Відповідно до п. 1 розділу ІХ Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 8), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП уповноваженою на те особою не дотримано приписи ст. 256 КУпАП, а саме, у протоколі не зазначено свідків і потерпілого, хоча такі згідно з матеріалами справи наявні.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано схеми місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський, а також показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності), інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Тобто, матеріали справи не містять доказів, якими зафіксовано механічні пошкодження транспортних засобів.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 КУпАП уповноваженою на те особою не дотримано приписи ст. 256 КУпАП, а саме, у протоколі не зазначено свідків і потерпілого, хоча такі згідно з матеріалами справи наявні. У відповідній графі протоколу «свідки чи потерпілі» зазначено ОСОБА_4 , однак не конкретизовано в якості кого саме.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано схеми місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський, а також показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності), інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі. Матеріали справи не містять доказів, якими зафіксовано механічні пошкодження транспортних засобів, тобто настання дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, у протоколі вказується, що ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.11 Правил дорожнього руху, проте зазначений пункт Правил дорожнього руху не відповідає диспозиції ст. 122-4 КУпАП, якою передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

З наведених підстав, оскільки зазначені недоліки відносяться до суттєвих порушень вимог КУпАП, що не дозволяють здійснити всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи у їх сукупності та прийняти законне і обґрунтоване рішення, постановами судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2020 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП було повернуто до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП повторно направлено до суду для розгляду по суті 11.02.2021 року, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП 18.02.2021 року, без усунення недоліків, зазначених у постановах судді про повернення справ для належного оформлення.

Листом начальника СРПП відділу № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області повідомлено, що в ході доопрацювання справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП встановлено, що потерпілою у даній справі є ОСОБА_4 , а також повідомлено, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10 «а» ПДР, додати схему ДТП до даної справи не надається можливим, оскільки схема ДТП була додана до іншої справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Про виконання постанови судді щодо повернення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП жодним чином не повідомлено.

Статтею 124 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з диспозицією вказаної статті КУпАП обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Пунктом 10.9 Правил дорожнього руху, порушення якого ставиться у вину ОСОБА_1 , визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Пунктом 26 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 роз`яснено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Якщо причинний зв`язок між діянням і наслідком не встановлений, об`єктивна сторона правопорушення з матеріальним складом відсутня внаслідок відсутності такої обов`язкової її ознаки, як причинний зв`язок.

Належних та допустимих доказів, які б могли спростувати твердження ОСОБА_1 до матеріалів справи не додано, зокрема не додано схеми місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський, а також показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності), інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі. Тобто, матеріали справи не містять доказів, якими зафіксовано механічні пошкодження транспортних засобів.

Суддя позбавлений змоги самостійно витребовувати докази та документи на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказаний обов`язок повністю покладений на орган або особу, яка складає відповідний протокол, що повністю узгоджується з приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП, згідно з якими обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, викладеної у чисельних рішеннях Суду («Енгель та інші проти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Швидка проти України» та інші) адміністративні правопорушення за своєю правовою суттю є кримінальними правопорушеннями, а тому і провадження у цих справах повинне проводитись за правилами, передбаченими для кримінальних правопорушень. Із урахуванням викладеного необхідно зробити висновок, що сутність правопорушення, яка викладається у протоколі про адміністративне правопорушення, фактично є обвинуваченням у вчиненні діяння кримінально-правового характеру, висунення якого викликає у особи необхідність здійснення захисту. В зв`язку із цим до висунутого обвинувачення як нормами кримінального процесуального закону, так і нормами адміністративного законодавства висуваються певний ряд вимог, в тому числі і щодо конкретності цього обвинувачення.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Аналізуючи досліджені під час розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 10.9 Правил дорожнього руху та про наявність у його діях складу передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення не підтверджуються зібраними у справі доказами, приєднані до справи докази породжують сумніви у достовірності викладених у них фактів, та ґрунтуються на припущеннях суб`єктивних даних відповідних посадових осіб, що у свою чергу, з урахуванням наведених норм та обставин, свідчить про відсутність складу цього адміністративного правопорушення.

При цьому, вважаю, що відсутність у матеріалах справи схеми місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський, переконливих доказів того, що ОСОБА_1 допустив зіткнення з іншим транспортним засобом, виключає і допустимість протоколу за ст. 124 КУпАП як джерела доказів.

Заперечення сторони захисту достовірними доказами не спростовані, і матеріали справи не містять відомостей, які б давали підстави для сумнівів у достовірності пояснень ОСОБА_1 , тому керуючись принципом презумпції невинуватості, приймаючи судове рішення суддя бере до уваги письмові пояснення.

Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення наявними в матеріалах справи доказами не доведена, у зв`язку з чим провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Що стосується інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суддя зазначає наступне.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Зазначена стаття передбачає настання адміністративної відповідальності в разі настання дорожньо-транспортної пригоди та залишення її учасниками місця пригоди.

Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення передбачає прямий умисел.

Матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

Виходячи з наведеного, вважаю, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що водій ОСОБА_1 умисно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, відтак, жодні його дії не були спрямовані на вчинення адміністративного правопорушення та уникнення відповідальності.

Враховуючи викладене, з точки зору достатності доказів, приходжу до переконання, що провадження в даній справі у частині про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП також підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі слід зазначити, що відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, їх огляд та огляд транспортних засобів, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів (посвідчення водія та інших), покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, що відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що саме на відповідних посадових осіб патрульної поліції покладено доведення винуватості особи у вчиненні того чи іншого правопорушення на транспорті з точним дотриманням положень чинних нормативно-правових актів

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122-4, 124, 247 п. 1, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай