Справа № 265/931/21
Провадження № 3/265/649/21
П О С Т А Н О В А

23 березня 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, Козлов Д. О., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліції № 2 Маріупольського районного Управління поліції ГУ НП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , працюючої продавцем ФОП ОСОБА_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , а мешкає по АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 44-3, ч. 1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 4 лютого 2021 року біля 11-30 год., будучи фактичним продавцем магазину-кафе ФОП ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 , здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями, розлитими у пластикову тару, без марок акцизного збору.

Також ОСОБА_1 представниками поліції обвинувачується в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, на підставі складеного протоколу від 4 лютого 2021 року, в якому зазначено, що 4 лютого 2021 року об 11-30 год., ОСОБА_1 знаходилась на робочому місці в магазині-кафе ФОП ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 та здійснювала прийом відвідувачів при відсутності нанесення маркування для перебування у черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше ніж 1,5 метра, чим порушила пп. 14 п. 2 Постанови КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236.

Зважаючи на приписи ч. 2 ст. 36 КУпАП судом постановою від 17 лютого 2021 року справи за протоколами, складеними відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 ч. 1 КУпАП та ст. 156 ч. 1 КУпАП, були об`єднані в одну справу.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась повторно, незважаючи на неодноразові виклики останньої до суду.

Повістки про виклик до суду надсилались ОСОБА_1 рекомендованою поштою на адресу її зареєстрованого місця проживання та за місцем її фактичного проживання, яка також не приймала здвінки на мобільний телефонний номер, вказаний у протоколі допиту ОСОБА_1 . Однак остання не з`явилась до суду з невідомих причин повторно. При цьому ОСОБА_1 була обізнаною про те, що відносно неї в суді перебувають матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, враховуючи, що на час розгляду справи, призначеного на 11-00 год. 23 березня 2021 року, від ОСОБА_1 не надходило заяв про відкладення розгляду справи, то суд вважав можливим провести такий розгляд за її відсутності.

Суд при цьому врахував практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, суд зазначає, що ОСОБА_1 скористалась своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, щодо явки до суду з приводу складених відносно неї протоколів про виявлені працівниками поліції адміністративні правопорушення.

Суд встановив, що на підставі письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 4 лютого 2021 року працівникам поліції, остання вказувала, що вона 4 лютого 2021 року біля 11-30 год., працюючи продавцем в магазині-кафе ФОП ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 дійсно здійснювала прийом відвідувачів та реалізацію їм алкогольних напоїв, розлитих у пластикову тару загальною вагою біля 50 літрів, що були без акцизних марок. Додавала, що на підлозі в приміщенні магазину відсутнє маркування для дотримання дистанції між відвідувачами, яка стерлась з часом.

На підставі виписки є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, будучи зареєстрованою по АДРЕСА_4 , яка здійснює на підставі ліцензії на право розбірної торгівлі алкогольними напоями підприємницьку діяльність в приміщенні АДРЕСА_5 , що підтверджується відповідною ліцензією від 19 жовтня 2020 року строком дії до 25 жовтня 2021 року, чеками про оплату такої ліцензії у січні 2021 року та договором про утримання об`єкту благоустрою.

Факт виявленого 4 лютого 2021 року по бул. Морському 42 в м. Маріуполі правопорушення зафіксований рапортом поліцейського ОСОБА_3 та долученим до нього фото з місця події, на якому однак не видно, що у приміщенні по АДРЕСА_3 відсутнє маркування відповідно до пп. 14 п. 2 Постанови КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236.

Таким чином суд не приймає до уваги рапорт працівника поліції, оскільки він не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Суд зазначає, що за пп. 14 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції станом на 4 лютого 2021 року) на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра.

Суд зауважує, що підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Зокрема, ст. 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що під час розгляду даної адміністративної справи не було встановлено у її діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Так суд звертає увагу на те, що відповідальність станом на 4 лютого 2021 року за дотримання пп. 14 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» покладено було безпосередньо на ФОП ОСОБА_2 , яка саме здійснює господарську діяльність з обслуговування відвідувачів в приміщенні по АДРЕСА_3 , оскільки вона повинна відповідати за наявність маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра у такому магазині.

Такий обов`язок не може бути покладений на ОСОБА_1 , оскільки доказів її офіційного працевлаштування у ФОП ОСОБА_2 немає, як й відповідно відсутні докази покладення посадових обов`язків на ОСОБА_1 щодо нанесення з метою дотримання дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 м. маркування у приміщенні, де саме ФОП ОСОБА_2 здійснює свою господарську діяльність.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 9 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Суд зазначає, що санкція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП у вигляді штрафу відносно фізичних осіб в розмірі від 17 000 грн. до 34 000 грн. може бути за своєю каральною метою співвіднесена із санкцією за кримінальний злочин.

Отже, на підставі положень та тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

На підставі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

При цьому за ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зважаючи на наведене вмотивування, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, закрити через відсутність в діях останньої складу вказаного адміністративного правопорушення.

В той же час матеріали справи містять протокол огляду та вилучення від 4 лютого 2021 року, з якого вбачається, що 4 лютого 2021 року за участю ОСОБА_1 в присутності двох понятих співробітником поліції було вилучено з приміщення по бул. Морському 42 в м. Маріуполі: 3 пляшки об`ємом по 10 літрів; 2 пляшки об`ємом по 10 літрів, заповнені до відмітки 3 літри; 2 пляшки об`ємом по 5 літрів алкогольних напоїв без марок акцизного збору.

Суд зазначає, що за ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Спеціальний Закон) роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

На підставі ч. 1 ст. 11 Спеціального Закону маркування алкогольних напоїв, які реалізуються в Україні, здійснюється відповідно до Закону України «Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Так алкогольні напої, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Таким чином за наслідком розгляду справи у судовому засіданні було достеменно встановлено, що ОСОБА_1 фактично здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями у приміщенні магазину-кафе по АДРЕСА_3 , які були без марок акцизного збору.

Вказане у своїй сукупності доводиться також поясненнями самої ОСОБА_1 від 4 лютого 2021 року.

На підставі наведених доказів, досліджених у судовому засіданні, суд дійшов переконливого висновку про доведеність провини ОСОБА_1 у скоєнні нею правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 1 КУпАП, оскільки вона здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями без марок акцизного податку.

Враховуючи дані про особу правопорушника та вивченні матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ст. 156 ч. 1 КУпАП, у мінімальних межах санкції статті.

Суд зазначає, що ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду.

Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, то вилучені на підставі протоколу огляду пляшки з приміщення по АДРЕСА_3 , які без марок акцизного податку, підлягають конфіскації за ст. 29 КУпАП.

Керуючись ст. 40-1, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити.

ОСОБА_1 визнати винною у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 1 КУпАП, та покласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 (три тисячі чотириста) грн., з конфіскацією предметів торгівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

Вилучені за протоколом огляду від 4 лютого 2021 року з приміщення по бул. Морському 42 в м. Маріуполі алкогольні напої без марок акцизного збору: 3 пляшки об`ємом по 10 літрів; 2 пляшки об`ємом по 10 літрів, заповнені до відмітки 3 літри та 2 пляшки об`ємом по 5 літрів конфіскувати.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя