Провадження № 3/219/46/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Білічений Вік Бельцького району Молдови, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2020 року о 22 годині 21 хвилин біля будинку № 25, розташованого по вулиці Миру у смт. Миронівський Бахмутського району Донецької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер» та лікарем закладу охорони здоров`я) відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_1 , порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 10 годину 30 хвилин 10 грудня 2020 року, на 14 годину 15 хвилин 12 січня 2021 року, на 08 годину 30 хвилин 01 лютого 2021 року, на 08 годину 30 хвилин 23 лютого 2021 року та на 08 годину 30 хвилин 15 березня 2021 року, в які викликався шляхом направлення судової повістки за адресою його проживання, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, та шляхом публікації оголошень про його виклик на веб-порталі судової влади, не з`явився за невідомих суду причин, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі до суду не подавав. З приводу цього суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, враховуючи ігнорування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, викликів до суду, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Інших засобів зв`язку ОСОБА_1 під час складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не повідомив. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. В контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини,є джерелом права в Україні, «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника». Крім того, слід зазначити, що відомості про дату, час та місце розгляду кожної справи розміщуються на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області, тож ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення в якому зазначено, що він скеровується до Артемівського міськрайонного суду Донецької області, мав змогу, навіть не отримуючи поштові відправлення, ознайомитись із датою розгляду справи на сайті суду. Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчать про недобросовісність наданих йому процесуальних прав у вирішенні даного адміністративного протоколу, оскільки ОСОБА_1 жодного разу не з`явився до суду, станом розгляду справи не цікавився та до Артемівського міськрайонного суду Донецької області не звертався.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від надання пояснень по суті скоєного правопорушення відмовився.

Провина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096177 від 03 листопада 2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_2 .

В свою чергу, ОСОБА_1 суду не надано достовірних доказів, які б спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та які б підтвердили його невинуватість у скоєнні правопорушення та поважність або наявність причин, які спонукали відмовитися від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи те, що частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд вважає факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеним.

В свою чергу, частиною 2 статті 38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096177 від 03 листопада 2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що адміністративне правопорушення, скоєне останнім, мало місце 03 листопада 2020 року, у зв`язку з чим, враховуючи, що судові засідання неодноразово відкладались для виклику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, через відсутність у суді знаків поштової оплати, збіг строк притягнення винного до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 130, п. 7 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Закрити провадження у справі у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. С.Конопленко