Справа № 135/494/21
Провадження № 3/135/287/21
ПОСТАНОВА

іменем України

15.06.2021 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли з сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції № 2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання не встановлено, не працює,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №904700 від 13.05.2021 громадянин ОСОБА_1 ухилився від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 , 2005 року народження, що станом на березень 2021 рік сукупний розмір заборгованості складає 74 355 грн 48 коп.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа "Каракуця проти України"). Однак, ОСОБА_1 до суду не прибув, своїм правом взяти участь у судовому розгляді не скористався.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 був повідомлений завчасно та належним чином про розгляд справи, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З огляду на положення ст.ст.251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.183-1 КУпАП, а саме: ухилився від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 , 2005 року народження, що станом на березень 2021 рік сукупний розмір заборгованості складає 74 355 грн 48 коп.

Інших даних щодо обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення досліджуваний протокол, складений за ч. 2 ст. 183-1 КУпАП не містить.

Частиною 2 статті 183- 1 КУпАП передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Однак, у протоколі суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 183-1 КУпАП вказана у загальних рисах, без конкретизації його об`єктивних ознак, зокрема часу, протягом якого виникла заборгованість, не зазначена і частина статті матеріального закону, відомостей про стан здоров`я дитини та інші відомості, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

До вказаного протоколу додані: розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, довідка щодо стану здоров`я дитини, проте дані обставини не відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, а встановлення судом самостійно обставин на підставі досліджених документів є неприпустимим, у тому числі з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та завдань КУпАП.

Крім цього, у протоколі не зазначено на підставі якого судового рішення стягуються з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_2 аліменти, на користь кого з батьків і в якому розмірі.

За змістом ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначаються: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте, зазначені вимоги закону відповідним органом, який складав протокол належним чином не виконані.

З висновку Європейського суду з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» убачається, що у п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод йдеться про необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (справа «Пелісьє та Сассі проти Франції», «Матточіа проти Італії», «І.Н. та інші проти Австрії''). При цьому справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому, тобто з початку здійснення досудового розслідування (справа «Даллос проти Угорщини»), Крім того, право бути детально поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», а також «Даллос проти Угорщини»).

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.183-1 КУпАП.

Керуючись ст. 247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.183-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Суддя