Справа № 405/3929/21
провадження № 3/405/853/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м.Кіровограда у складі головуючого судді Майданнікова О.І., за участю потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 461163 від 23.05.2021 ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 23.05.2021 близько 12:40 годині за адресою - АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , що полягало у висловлюванні на адресу останньої грубою нецензурною лайкою та погрозою фізичної розправи, що могло завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не надходило.

Постановою судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11.06.2021 ОСОБА_2 піддано приводу в судове засідання, призначене на 05.07.2021 о 09:20 год., однак постанова суду про привід органом внутрішніх справ (Національною поліцією) виконана не була, про причини неможливості виконання судового рішення суд не проінформовано.

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. В зв`язку з цим, суд вважає, що особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в повній мірі забезпечено право на участь в розгляді справи та останній своєю неявкою до суду використав своє право на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву, в якій просила не притягувати ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, оскільки наразі змінились обставини, ОСОБА_2 її не турбує та наразі жодних претензій до нього не має (а.п. 26).

Вислухавши пояснення потерпілої, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 461163 від 23.05.2021 (а.п. 1), заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи (а.п. 4, 5), та поясненнями останньої, наданими в судовому засіданні під час розгляду справи в суді, рапортом чергового Кропивницького РУП від 23.05.2021021 (а.п. 3), довідкою інспектора СПДН Кропивницького РУП «Про результати проведеної перевірки по заяві ОСОБА_1 » (а.п. 2).

Вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та винність ОСОБА_2 в його вчиненні.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є колишнім подружжям, дійсно 23.05.2021 близько 12:40 годині за адресою - АДРЕСА_2 між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, ображав свою колишню дружину ОСОБА_1 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, у зв`язку з чим останньою була викликана поліція. Однак, на даний час обставини змінились, конфлікти між колишнім подружжям припинились.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Відповідно до ч.2, 3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство, шляхом умисного вчинення дій психологічного характеру щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_1 .

Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, суд вбачає в діях ОСОБА_2 склад вказаного адміністративного правопорушення.

Зважаючи на те, що внаслідок дій ОСОБА_2 не було завдано значної шкоди психічному здоров`ю потерпілої, беручи до уваги заяву потерпілої ОСОБА_1 про відсутність жодних претензій до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та прохання не притягати його до адміністративної відповідальності, суд вважає, що вчинене ОСОБА_2 правопорушення є малозначним.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За таких обставин, суд вважає за можливе у відповідності з вимогами ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, закривши на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження по даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, ч. 1 ст. 173-2, 283, 284, 287 КУпАП, суд -

постановив:

звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 461163 від 23.05.2021).

Оголосити ОСОБА_2 усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Олексій Іванович Майданніков