П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Черкаси) Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; працюючого водієм «ПРАТ Черкаське автотранспортне підприємство 17127», про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 643280 від 26 жовтня 2021 року, гр. ОСОБА_1 «26 жовтня 2021 року о 16 годині 00 хвилин керував автобусом БАЗ 015-41 МВ, здійснював регулярне перевезення за маршрутом Черкаси Чубівка, при цьому кількість пасажирів була більша, ніж посадочних місць, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив п. 2.2., п.п.8 ».

Дії гр. ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, не визнав, обставини, викладені у протоколі, категорично заперечив, пояснив, що 26 жовтня 2021 року у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час дійсно керував автобусом БАЗ 015-41 МВ та здійснював регулярне перевезення пасажирів за маршрутом Черкаси Чубівка. На автобусній зупинці у хуторі Думанський до салону транспортного засобу зайшло двоє пасажирів чоловік та жінка, яким він повідомив, що вільних місць для сидіння немає і він їх брати не буде, однак вказані особи на його слова не реагували та в категоричній формі відмовились залишити салон автобусу. У зв`язку з цим він простояв на зупинці близько 10 хвилин, але змусити цих людей вийти з транспортного засобу не зміг. Натомість інші пасажири почали сваритися та вимагали продовжити рух. За вказаних обставин він змушений був поїхати далі за маршрутом.

Захисник гр. ОСОБА_1 адвокат Татаринов О.С. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, виходячи з того, що працівниками поліції були допущені грубі порушення вимог чинного законодавства. Зокрема, захисник зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення не розкрито суті адміністративного правопорушення та не конкретизовано, п.п. 8 п. 2.2. якого нормативно-правового акту було порушено ОСОБА_1 , що унеможливлює притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Крім того, він зауважив, що всупереч вимогам ст. 256 КУпАП у протоколі не зазначено свідків, які б підтвердили факт вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, та не надано суду їх письмових пояснень. Також адвокат Татаринов О.С. наголосив на тому, що протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретизації кількості наявних у маршрутному таксі пасажирів у співвідношенні до кількості передбачених реєстраційними документами посадочних місць для вказаного транспортного засобу, а у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження технічних характеристик транспортного засобу, які визначаються у реєстраційних документах на нього, що позбавляє можливості встановити факт перевезення водієм цього транспортного засобу пасажирів у більшій кількості, ніж наявна кількість місць для сидіння пасажирів.

Суд, вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1 та його захисника адвоката Татаринова О.С., дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним зазначити наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення, зміст якого передбачений ст. 256 КУпАП, обов`язково має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Указані вимоги щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення викладено у ІІ Розділі Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими доказами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При цьому, у змісті протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , вказана фабула так, як вона зазначена у відповідній статті КУпАП, не розкрита.

До того ж, частина 1 статті 44-3 КУпАП є бланкетною нормою та відсилає до інших актів законодавства, зокрема, до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», інших актів законодавства, рішень органів місцевого самоврядування, якими встановлені конкретні правила з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тому, для настання відповідальності за цією статтею слід чітко встановити, які ж саме правила і норми з питань боротьби з інфекційними хворобами були порушені і це обов`язково має бути зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 643280 від 26 жовтня 2021 року, складеного відносно гр.ОСОБА_1 , він не містить жодного посилання на норми Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», інших актів законодавства, рішень органів місцевого самоврядування, якими встановлені конкретні правила з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Водночас, суд констатує, що у фабулі вказаного протоколу є посилання на п.п. 8 п.2.2, однак без зазначення нормативно-правового акту, який, на думку працівника поліції, було порушено ОСОБА_1 .

До того ж, із протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП встановлено, що працівником поліції, який склав даний протокол, не зазначено свідків вчинення гр. ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, які б могли підтвердити чи спростувати обставини, наведені в протоколі.

Також протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретизації кількості наявних у маршрутному таксі пасажирів у співвідношенні до кількості передбачених реєстраційними документами посадочних місць для вказаного транспортного засобу, а у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження технічних характеристик транспортного засобу, які визначаються у реєстраційних документах на нього.

Враховуючи наведене, суд позбавляється можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставляться в провину гр. ОСОБА_1 , а грубі порушення, допущені при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, не дають підстав вважати його належним та допустимим доказом.

Крім того, слід зазначити, що гр. ОСОБА_1 працює водієм автобусу, тобто є найманим робітником, який зобов`язаний виконувати свої обов`язки водія, і, у випадку не здійснення перевезення за маршрутом пасажирів, які знаходяться в автобусі, у тому числі тих, які сидять на своїх місцях, може бути притягнений до відповідальності за порушення ним трудової дисципліни, внаслідок чого до нього можуть бути застосовані штрафні санкції, аж до звільнення.

Чинне законодавство також не передбачає жодного ефективного правового інструменту для можливості забезпечення водієм дотримання тієї заборони, що передбачена п.п. 8 п. 2.2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року, зі змінами та доповненнями.

При цьому, водій не вправі а ні силовими методами перешкодити особі зайти в салон автобусу, а ні припинити виконання рейсу.

Також суд звертає увагу на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом по справі, оскільки обвинувачення не може обґрунтовуватись лише адміністративним протоколом, без інших належних та допустимих доказів скоєння адміністративного правопорушення.

Суд констатує, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено лише письмові пояснення гр. ОСОБА_1 , які відповідають тим, що надані ним у судовому засіданні.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суду не надано.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, приймаючи до уваги наведені обставини, зважаючи на те, що наявними матеріалами справи не доведено наявність у діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, викладеного в диспозиції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, прихожу до висновку про необхідність закриття провадження по справі на підставі положень п. 1 ст. 247 КУпАП

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44-3, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

у х в а л и л а:

Закрити провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко