СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/5299/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Оздоба М.О., за участю захисника Горобівського І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від УПП у м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер невідомий, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 08.05.2021 року приблизно о 01.15 год. в м.Києві на вул.Кільцева дорога, 6, керував автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду для визначення стану впливу наркотичних чи токсичних речовин, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що відмовився від проходження огляду, оскільки злякався поведінки поліцейських. Крім того, йому не повідомили причини зупинки.

Захисник Горобівський І.Г. також заперечував проти протоколу про адміністративне правопорушення та просив закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Своє клопотання обґрунтував тим, що працівники поліції безпричинно зупинили транспортний засіб та не мали підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння. Також вказує, що поліцейські не пропонували пройти огляд на місці зупинки, а одразу у медичному закладі. Вважає, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 неналежним та не допустимим доказом, оскільки він був складений одночасно із направленням на проходження медичного огляду, у ньому вказані недостовірні дані щодо керування особою транспортним засобом, а також у працівників поліції були відсутні підстави складати такий протокол. Крім того, вважає, що матеріали відеозапису з нагрудної камери поліцейського також є неналежним та недопустимим доказом, оскільки відеозапис неповний та переривається.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, проходжу до наступного висновку.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 вказані ознаки наркотичного сп`яніння, які передбачені «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, та на підставі яких працівник поліції вважав, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. Тому доводи адвоката в частині безпідставної пропозиції поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння за відсутності встановлених ознак сп`яніння, вважаю безпідставними.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється проїхати до лікаря для проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, мотивуючи відмову тим, що він боїться.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п. 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до процедури огляду, працівником поліції було складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 Закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Отже, відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Таким чином, поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП.

Посилання адвоката на недопустимість відеозапису з нагрудної камери як на неналежний доказ у зв`язку з тим, що вказаний запис є неповним є необґрунтованими, оскільки усі необхідні факти, які мають важливе значення при розгляді даної справи та з якими законодавство пов`язує настання відповідальності за вчинене правопорушення, чітко зафіксовані нагрудними камерами поліцейських та використані як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

З аналізу диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП убачається, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника про безпідставну зупинку автомобіля вважаю також безпідставними, оскільки ці обставини не є предметом перевірки судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення, і можуть бути оскаржені особою, яка вважає незаконними дії працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу в порядку адміністративного судочинства.

Інші зауваження захисника, суд також не приймає до уваги, оскільки вважає, що дані зауваження не впливають на наявність складу даного адміністративного правопорушення, та не є підставою для закриття провадження по справі.

Враховуючи, що належних доказів на підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення надано не було, судом встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмова від проходження медичного огляду для визначення стану впливу наркотичних чи токсичних речовину встановленому законом порядку. При цьому, суд враховує, що у випадку порушення вимог п.2.5 ПДР суд не повинен встановлювати факт перебування особи в тому чи іншому сп`янінні.

Таким чином, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що наведені докази є такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у порушенні ПДР України, а належних та достовірних доказів щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення до суду не надано, а тому вважає, що в ОСОБА_1 наявна подія і склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд згідно з вимогами ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, дані про його особу, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 245, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : М.О. Оздоба