Справа № 203/2656/21
Провадження № 3/0203/1874/2021
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 липня 2021 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Герасимчука С.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , за ст.185 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

23 червня 2021 року від Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ст.122-2, ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП.

09 липня 2021 року в судовому засіданні захисником заявлено клопотання про повернення справи начальнику відділення поліції № 1 Новомосковського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області для належного оформлення. Клопотання мотивоване тим, що протоколи не відповідають вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи, а саме:

- справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст..122-2 КУпАП в якості доказів містить рапорт патрульного поліцейського від 12.03.2021 року та постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 та за ч.1 ст.126 КУпАП, в яких містяться відомості, що не відповідають дійсності. З цих підстав постанову було оскаржено в порядку, передбаченому КАС України. Таким чином, ані рапорт, ані постанову неможна вважати доказами. Крім того, справа не містить пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які нібито зафіксували відмову ОСОБА_1 від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення.

- в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, зазначено, що свідками правопорушення є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак їх пояснення, які додані до протоколу, не містять відомостей щодо обставин інкримінованого правопорушення. До протоколу додано рапорт від 12.03.2021 року, який не може вважатись доказом, оскільки відомості, викладені в ньому, не відповідають дійсності.

- в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст..185 КУпАП, зазначено, що ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейських, а саме хватав за формений одяг, провокував конфлікт, погружав неприємностями, на зауваження не реагував, при цьому не зазначено, в чому саме полягала законна вимога поліцейських. Крім того, до протоколу не додано пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у присутності яких відповідно до протоколу було проведено особистий огляд ОСОБА_1 . Також рапорт від 12.03.2021 року з підстав, викладених вище, не може вважатись доказом.

Також захисником зауважено, що до всіх трьох протоколів додано висновки лікаря, які складено у один й той же час, але мають різний зміст та виправлення , що може вказувати на їх підроблення або недійсність. Окрім того, у всіх трьох протоколах зазначено один й той же час вчинення правопорушення, однак одночасно вчинити три правопорушення неможливо.

Вислухавши заявлене клопотання, яке було підтримано ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Постановою Кіровського районного суду м.Дніпрпопетровська від 09 липня 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання про повернення справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст..122-2, ст..130 КУпАП до ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області для належного оформлення.

Доводи щодо недоліків протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст..185 КУпАП, в частині неправильного викладення суті правопорушення заслуговують на увагу, тому постановою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 09 липня 2021 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ст..185 КУпАП було виділено в окреме провадження.

З протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст..185 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейських, а саме хватав за формений одяг, провокував конфлікт, погрожував неприємностями, на зауваження не реагував, при цьому не зазначено яку саме законну вимогу було висунуто поліцейськими правопорушнику, що перешкоджає всебічному, об`єктивному, повному дослідженню всіх обставин справи.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд. Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), суд встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі фабула була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до абзацу 5 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП України, до відповідного правоохоронного органу для належного оформлення.

Усунення недоліків в протоколі повинно бути проведено з безумовним виконанням вимог ст. 256 КУпАП в частині ознайомлення особи, що вчинила правопорушення зі змістом протоколу та зміненим протоколом.

Інші доводи захисника, якими останній обґрунтував подане клопотання, зводяться до оцінки доказів, зібраних особами, які склали протоколи про адміністративне правопорушення, яка повинна відбуватись в результаті розгляду справи по суті в нарадчій кімнаті. Також суд зазначає, що долучення до матеріалів справи пояснення понятих, у присутності яких проводився огляд ОСОБА_1 , не є обов`язковим, що узгоджується з положеннями КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, яка передбачає обов`язкове долучення до матеріалів справи пояснення тільки свідків правопорушення, а не понятих.

Таким чином справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст..185 КУпАП підлягає поверненню до ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області для належного оформлення, а саме: необхідно зазначити, в чому саме полягала законна вимога поліцейських, якій не підкорився ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 256 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст..185 КУпАП повернути до ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП України в Дніпропетровській області для належного оформлення.

Повний текст постанови складено та оголошено 12 липня 2021 року.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Черваньова