КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року

справа №752/7061/21

провадження № 33/824/2721/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, затосовано штраф у розмірі 340,00 грн.

Стягнуто судовий збір в дохід держави у розмірі 454,00 грн.

Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову про визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та у вчиненні адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі також заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання обґрунтоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови апелянт отримав 05 травня 2021 року. Посилається на запровадження карантинних заходів у м. Києві у зв`язку із епідемією Covid-19 з 05.04.2021 року по 30.04.2021 року.

Так, жорсткі карантинні обмеження у м. Києві діяли до 30 квітня 2021 року.

Наступний робочий день після зняття жорстких карантинних обмежень є 05 травня 2021 року.

Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримано 05 травня 2021 року (а.с.26).

Апеляційну скаргу подано 07 травня 2021 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Вважаю, що запроваджені карантинні обмеження є поважною причиною пропущення строку на апеляційне оскарження, а тому строк підлягає поновленню.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 рухався по вул. М. Грінченка в сторону вулиці Протасів Яр по крайній правій смузі. Перед перехрестям ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по лівій смузі вирішив змінити смугу руху та перетнув суцільну смугу; ОСОБА_3 , порушив вимоги п.п. 10.1, 10.3 ПДР. Внаслідок маневру, здійсненого ОСОБА_2 , відбувся удар у праву частину автомобіля ОСОБА_1 . Крім того, зазначає, що в протоколі неправильно вказано довжину гальмівного шляху. Вважає рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААБ №124398, 07 березня 2021 року о 17 год. 30 хв., в м. Київ на перехресті вулиці Байкова та вулиці Грінченка, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Заз Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме - не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження чим порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ст. 124 КУпАП.

Підпунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Підпунктом 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Із матеріалів справи слідує, що у дорожній обстановці, яка передувала зіткненню транспортних засобів, водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 керували транспортними засобами на одній проїзній частині, у одному напрямку у різних смугах руху, тобто рухались паралельно один від одного.

За правилами п.10.3. ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до п. 1.4. ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Як вбачається із локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів, які зафіксовані у схемі місця дорожньо-траснпортної пригоди, наявних в матеріалах справи та долучених до апеляційної скарги фотознімках, автомобіль «Заз Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , отримав пошкодження переднього бампера зліва, а автомобіль «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , отримав пошкодження заднього правого крила. Аналіз локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів дає підстави для висновку про те, що у дорожній обстановці, яка передувала зіткненню транспортних засобів, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 фактично закінчував маневр перестроювання, що з огляду на положення п. 10.3 ПДР України викликало обов`язок водія ОСОБА_2 надати перевагу транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку ОСОБА_2 мав намір перестроїтися.

Неврахування зазначених вище обставин призвело до необґрунтованих висновків судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За цих обставин постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 31 березня 2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя