ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 947/19109/21

Провадження № 3/947/5693/21

05.07.2021 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Іванчук В.М., при секретарі с/з Голобородовій В.О., за участю прокурора Зайкова Д.Б., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, що надійшли Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Пермь Російської Федерації, громадянки України, працюючої на посаді директора комунальної установи «геріатричний дім милосердя імені святого цілителя Пантелеймона», зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією за ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП)

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за № 632/2021 від 22.06.2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді виконуючої обов`язки директора комунальної установи «геріатричний дім милосердя імені святого цілителя Пантелеймона», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто суб`єктом на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідно до примітки до ст.172-7 КУпАП, в порушення ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції», вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів щодо підписання наказу № 107 від 17.12.2020 року «Про преміювання працівників», відповідно до якого сплачено премію у розмірі 900 грн., робітнику з комплексного обслуговування й ремону будинків КУ «Дім милосердя» ОСОБА_2 , який є її чоловіком, та близькою особою і членом сім`ї відповідно до ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Прокурор Заяков Д.Б. підтримав протокол про адміністративне правопорушення у повному обсязі та просив суд притягнути ОСОБА_1 до відповідальності встановленої законом.

Крім того, прокурор Зайков Д.Б. заявив клопотання про об`єднання 18 протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією за ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 в одне провадження.

Суд дослідивши вищезазначене клопотання прокурора, вважає за доцільне відмовити у його задоволенні, оскільки ст.36 КУпАП не передбачає такої можливості.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не заперечувала проти фактів та обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та просила суд суворо не карати та застосувати до неї ст.22 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового засідання, оцінивши всі обставини у сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Так, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності також підтверджуються зібраними в порядку ст.251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю зібраних співробітниками поліції доказів, доданих до вказаного протоколу.

Разом з тим, відповідно до п.2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 характерезується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, особу правопорушника, який характеризується позитивно, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, ступень вини, майнове становище, суд приходить до висновку, про можливість звільнення останнього від адміністративної відповідальності, у зв`язку з малозначністю правопорушення.

Відповідно до ст.22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.22, 33-35, 40, ч.2 ст.172-7, 278-292 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, в силу малозначності в порядку ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а справу закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси Іванчук В. М.