Справа № 489/6560/20
Провадження № 33/812/240/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 липня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Тищук Н.О.,

із секретарем Біляєвою В.М.,

за участю: особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Нехорошева О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого адвоката Драненка В.В. на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 березня 2021 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП не відомий, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 березня 2021 року закрито провадження відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, посилаючись на те, що судом першої інстанції не було досліджено відео з камер зовнішнього спостереження торгівельного центру «Епіцентр». Зазначав, що для надання цього доказу суд відклав розгляд справи, проте не повідомивши потерпілого та його представника про дату судового засідання, розглянув справу без цього доказу. Посилався на доведеність порушення ОСОБА_1 пунктів 2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги з дотриманням вимог частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше ( частина 1 статті 251 КУпАП).

Пленум Верховного Суду України у пункті 7 Постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що у випадках, коли передбачені суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясувати характер порушень, які допустив кожний із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Відповідно до п. 12.3 цих Правил у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, а саме за порушення пунктів 2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху.

Як зазначено у протоколі серії ДПР18 № 532246 від 09 грудня 2020, о 14 годині 03 грудня 2020 на паркові ТЦ «Епіцентр», розташованого по вул. Херсонське шоссе, 1 у м. Миколаєві, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz 123 з номерним знаком НОМЕР_1 , був неуважний, не врахував дорожньої обстановки, виявивши перешкоду в русі, не вжив заходів безпечного об`їзду або повної зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на автомобіль Opel Zafira з державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим завдано матеріальних збитків.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що фактично ДТП не було, контактування автомобілів не відбулося, конфлікт вичерпався словесною перепалкою водіїв.

З наданого представником потерпілого апеляційному суду відео з камери зовнішнього спостереження ТЦ «Епіцентр» вбачається, що автомобілі темного та світлого кольору рухаються у напрямку виїзду з території парковки торгівельного центру. Проте, достеменно встановити чи відбулось зіткнення між цими автомобілями з наданого відео не можливо, оскільки ракурс камери не надає такої можливості.

Не вбачається цього і зі схеми місця події. Крім цього у схемі зазначено, що вона складена 03 грудня 2020 року о 14 годині. Проте час складання схеми не може відповідати дійсності, оскільки потерпілий ОСОБА_2 у своїх поясненнях до протоколу зазначав, що після дорожньо-транспортної пригоди вони з ОСОБА_1 залишили місце події, а поліцію він викликав через певний проміжок часу.

На підставі викладеного приходжу до висновку про те, що постанова Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 березня 2021 року підлягає залишенню без змін.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 16.12. ПДР України передбачає, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

З жодного з наданих суду доказів не вбачається, що автомобіль Opel Zafira днз НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 не рухався, а стояв. За такого, неможливо встановити, з яких саме джерел дійшов такого висновку працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 , мав обґрунтовані підстави передбачати, що автомобіль, який рухався перпендикулярно його руху, на виконання вимог п. 16.12 ПДР дасть дорогу його транспортному засобу.

Доводи ОСОБА_1 про те, що відео з камери спостереження не підтверджує того, що саме належні йому та ОСОБА_2 автомобілі рухаються по території парковки ТЦ «Епіцентр» не заслуговують на увагу, оскільки навколишні предмети, колір та марки автомобілів забезпечують достатній, та такий, що не залишає жодних розумних сумнівів рівень доведеності цієї обставини.

Отже, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини та наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність винуватих дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому апеляційну скаргу вважаю за необхідне залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 березня 2021 року без змін.

Керуючись статтями 283, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 , адвоката Драненка Віктора Володимировича залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Тищук