Справа № 574/397/21
Провадження № 3/574/168/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

10 червня 2021 року, о 11 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes Bens 250», номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці 8-го Березня в с. Червона Слобода Конотопського району Сумської області у стані алкогольного сп`яніння, огляд на який було проведено працівниками поліції на місці зупинки вказаного транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестеру «Драгер 6820», результат якого склав 2,41%, чим порушив вимоги п.п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 про місце, дату і час розгляду справи повідомлений належним, в судове засідання не з`явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є данні про своєчасне її повідомлення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 §1 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

В своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З врахуванням наведеного приходжу до висновку про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 за наявними доказами.

Дослідивши надані докази, вважаю, що вина останнього у вчиненні правопорушення за вищевикладених обставин повністю доведена в судовому засіданні.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №049615 вбачається, що ОСОБА_1 10.06.2021 року, о 11 годині 15 хвилин, керував транспортним засобом «Mercedes Bens 250», номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці 8-го Березня в с. Червона Слобода Конотопського району Сумської області у стані алкогольного сп`яніння, огляд на який було проведено працівниками поліції на місці зупинки вказаного транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу алкотестеру «Драгер 6820», результат якого склав 2,41%, чим порушив вимоги п.п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України (а.с.1).

Вказані обставини вбачаються з відеозапису проведеного поліцейськими під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який міститься на DVD-R диску, що долучений до протоколу про адміністративне правопорушення і був досліджений в судовому засіданні (а.с.3).

Ці обставини вбачаються також з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що в їх присутності працівниками поліції, за допомогою спеціального технічного засобу, був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 , результат якого склав 2,41% (а.с.6,7).

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджений актом огляду та роздруківкою технічного приладу «Драгер», результат тесту якого показав позитивну пробу 2,41 %, яка перевищує допустиму норму (а.с.4,5).

З довідки ВПД №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Буринського ВП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області видно, що ОСОБА_1 має водійське посвідчення на керування транспортними засобами (а.с.10).

За змістом ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений працівниками поліції з дотриманням процедури його проведення, суддя, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу цієї постанови щодо доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за вищевикладених обставин.

В силу п.п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, вважаю, що вина ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При накладенні стягнення, у відповідності до ст.33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

ОСОБА_1 не працює, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не вбачається.

З огляду на вказане вважаю, що з метою виховання порушника і запобіганню вчинення ним нових порушень його необхідно піддати адміністративному стягненню передбаченому законом у виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь спеціального фонду Державного бюджету 454 гривні судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Куцан