Провадження № 3/127/4403/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2021 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Луценко Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про вчинення адміністративного правопорушення №ВН 3500/488/АВ/П/ПТ від 31 травня 2021 року, ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення ним господарської діяльності, а саме АДРЕСА_2 , кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », фактично здійснив допуск 3 осіб до роботи без оформлення трудового договору, а саме ОСОБА_2 з жовтня 2020 року, ОСОБА_3 з квітня 2021 року, ОСОБА_4 з квітня 2021 року. Зазначеними діями ФОП ОСОБА_1 порушив ч.1 ст.21, ч.3 ст.24 КЗпП України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП.

У судовому засіданні ФОП ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення ФОП ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 251 КУпАП зазначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад адміністративного правопорушення за ч.3 ст.41 КУпАП полягає у фактичному допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства та тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, полягає у фактичному допуску особою до роботи працівника без належного оформлення трудових правовідносин. Принциповою умовою в даному випадку є наявність між особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, та іншою особою саме трудових правовідносин.

При цьому, відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно з ст. 21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язуються виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За трудовим договором працівник знаходиться із роботодавцем у тривалих відносинах і зобов`язаний виконувати будь-яку роботу в межах своєї професії, спеціальності, кваліфікації і посади. Роботу працівника має організовувати роботодавець, створюючи необхідні умови для виконання роботи, забезпечуючи його всім необхідним. Під час виконання робіт за трудовим договором - роботодавець зобов`язаний забезпечити працівникові умови праці, передбачені чинним законодавством про працю, колективним і трудовим договорами. Працівник має право на охорону праці.

Працівник за трудовим договором у процесі виконання трудової функції має дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, встановлених на підприємстві, в організації чи установі роботодавця. Тобто працівник зобов`язаний дотримуватися режиму робочого часу, починати роботу у встановлений власником час і закінчувати роботу не раніше часу, зазначеного в правилах внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно з ч.3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, обов`язковою умовою допуску працівника до роботи є укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Зі змісту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення №ВН 3500/488/АВ/П/ПТ від 31 травня 2021 року вбачається, що ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення ним господарської діяльності, а саме АДРЕСА_2 , кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », фактично здійснив допуск 3 осіб до роботи без оформлення трудового договору, а саме ОСОБА_2 з жовтня 2020 року, ОСОБА_3 з квітня 2021 року, ОСОБА_4 з квітня 2021 року.

Вказаний протокол було складено на підставі акту інспекційного відвідування за №ВН 3500/488/АВ від 31.05.2021.

Наведені у протоколі обставини також підтверджуються поясненнями ФОП ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні, трудовими договорами від 27.05.2021 з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , а також журналом реєстрації температури співробітників ФОП ОСОБА_1 за період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року, в якому містяться підписи ОСОБА_5 ще за 30.10.2020, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за 08.04.2021 та 06.04.2021 відповідно.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч.3 ст. 41 КУпАП, тобто фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Відповідно до ст.33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 є особою, яка підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, при цьому щиро розкаявся у вчиненому, тоді як обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено, а з працівниками оформлено трудові договори у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення ним нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.51 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст.23 КУпАП.

Окрім того, судовий збір у розмірі 454,00 грн. підлягає також стягненню з ОСОБА_1 , оскільки відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховую вищевикладене, керуючись ст.ст.33, 40-1, 41, 251, 252, 280 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500,00 грн (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) в дохід держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя