Справа № 740/1455/21 Головуючий у 1 інстанції Ковальова Т. Г.
Провадження № 33/4823/314/21
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Царенка А. А.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мена, громадянин України, з вищою освітою, одружений, який працює начальником Управління житлово-комунального господарства та будівництва Ніжинської міської ради Чернігівської області, проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 454 грн. судового збору.

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 05 березня 2021 року о 18 годині 30 хвилин, по вулиці Батюка в м. Ніжин Чернігівської області, на порушення вимог п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом «Тойота Камрі», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він висловлював бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я проте ця обставина не зафіксована на відеозапису.

Звертає увагу, що у матеріалах справи відсутній акт огляду водія на місці зупинки транспортного засобу, який відповідно до п. 10 розділу ІІ повинен був складений поліцейським із вказівкою на те, які ознаки сп`яніння були наявними у водія.

Про те, що він був тверезий свідчить висновок Ніжинської ЦМЛ, якому судне надав оцінку.

Апелянт вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме ознаки алкогольного сп`яніння у нього були наявними, що є цілком природнім, з урахуванням відсутності у нього таких ознак, що підтверджується і відеозаписом, на якому чітко видно, що жодних ознак сп`яніння у нього не було.

Посилаючись на відеозапис, як доказ його перебування у стані сп`яніння, суд сам відеозапис у судовому засіданні не досліджував.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

При цьому, відповідно до технічного паспорту газоаналізатора Драгер, показник даного приладу не може свідчити про наявність алкоголю більше ніж 0,2 проміле в крові, що вказує на невідповідність наявного у матеріалах тесту технічним можливостям даного приладу. Також до матеріалів справи не надано доказів того, що вказаний прилад взагалі міг використовуватися, відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку технічного приладу.

Посилання суду на те, що його вина є доведеною «поза розумним сумнівом» є безпідставним, оскільки обставини справи вказують про наявність розумних сумнівів щодо доведеності його вини.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Царенко А. А. підтримали доводи апеляційної скарги, вказували, що працівники поліції зупинили автомобіль без будь-яких підстав, так само як і запропонували пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, в той час як висновок лікаря, завірений печаткою, вказує про перебування водія ОСОБА_1 у тверезому стані.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, його захисника, вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З проколу про адміністративне правопорушення убачається, що 05 березня 2021 року о 18 годині 30 хвилин в м. Ніжин по вул. Батюка водій ОСОБА_1 керував автомобілем Тойота, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер». Від додаткового медичного огляду на стан сп`яніння в лікарні водій ОСОБА_1 відмовився. (а.с.2)

З урахуванням характеру правопорушення і перевірки стану водія за допомогою технічного приладу на місці зупинки транспортного засобу, опис ознак сп`яніння, наявних у водія, є недоцільним, оскільки ОСОБА_1 не ставиться у провину факт керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмова від проходження такого огляду.

Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія та у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підписи яких наявні у протоколі про адміністративне правопорушення, перебування свідків видно на відеозапису.

Водій ОСОБА_1 також погодився з викладеними у протоколі обставинами, що засвідчив своїми підписами, а також у поясненнях вказав, що випив одну пляшку пива. Підстав вважати, що дані пояснення були написані під примусом поліцейських під час апеляційного перегляду встановлено не було.

Дані протоколу повністю підтверджуються даними чеку приладу Драгер, відповідно до якого результат проведеного тесту показав 0,75 проміле алкоголю у видихаємому повітрі. (а.с.3)

Даний результат підтверджується також відеозаписом, наявним у матеріалах справи, який вівся від початку зупинки транспортного засобу та до моменту підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

На відеозаписі відображено, що після зупинки автомобіля водій вважав, що поліцейські мають його знати через те, що вони разом працювали в поліції, а після того, як надав на ознайомлення своє посвідчення водія та почув від поліцейського підозру у тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, то зачинив вікно та розпочав здійснювати телефонні дзвінки, що тривало досить значний проміжок часу.

Після того, як поліцейські все ж таки наполягли на тому, що він вийшов з автомобіля, ОСОБА_1 вказали, що від нього чути запах алкоголю та запропонували пройти огляд приладом Драгер, на що він погодився.

Коли прибули поняті, то вони досить уважно слідкували за діями поліцейських щодо відкриття мундштука та даних, які фіксував прилад. За результатами огляду був отриманий результат 0,75 проміле.

На запитання чи є сертифікат та свідоцтво про повірку приладу, такі документи були надані поліцейським, що свідчить про необґрунтованість доводів апелянта про відсутність підстав вважати, що прилад не був допущений до роботи та не пройшов повірку.

Після отриманого результату поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи бажає він пройти додатковий огляд у закладі охорони здоров`я, на що водій сказав, що немає такої необхідності та від огляду в лікарні відмовився.

Аналіз подій, що зафіксовані на відеозаписі вказує на те, що жодними своїми діями поліцейські не порушували права водія та не змушували його до жодних дій, всі поводили себе коректно. При цьому, поряд знаходилося багато сторонніх осіб, які контролювали роботу поліцейських, у тому числі і журналіст.

Підстав піддавати сумніву отриманий результат огляду, апелянтом не наведено.

Наданий апеляційному суду технічний паспорт приладу Драгер не спростовує правильність отриманих результатів огляду ОСОБА_1 , як він помилково вважає, вказуючи, що прилад не показує результат більше ніж 0,2 проміле.

Так, відповідно до п. 2 «Основні технічні характеристики» вимірювальний діапазон приладу вказаний від 0,00 до 5,00 % (проміле), при перевищенні вимірювального діапазону на дисплей виводиться повідомлення (а.с. 32 зворот).

Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Міськрайонний суд, цілком обґрунтовано поставив під сумнів висновок результатів медичного огляду від 05 березня 2021 року № 10, складений о 20 годині, про відсутність у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (а.с.21).

По-перше, сторона захисту не просила одночасно з висновком затребувати акт медичного огляду водія, за результатами якого є можливість судити про помилковість тестування на місці зупинки транспортного засобу.

По-друге, такий огляд був проведений через годину після того, як працівники поліції склали адміністративний протокол та через годину після того, як був проведений тест приладом Драгер. При цьому, на пропозицію поліцейського проїхати до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився у присутності багатьох свідків.

Така поведінка водія вказує на те, що він від початку мав намір самостійно пройти огляд у лікаря без сторонніх свідків, що ставить під сумнів відповідність отриманого висновку дійсним результатам огляду.

З вказаного висновку не убачається, який саме огляд був проведений ОСОБА_1 та на підставі яких об`єктивних та неспростовних даних лікар прийшов до висновку про те, що обстежуваний тверезий, адже за годину до цього він вказував на те, що вживав одну пляшку пива.

Таким чином, суд першої інстанції вірно надав перевагу результату отриманому на місці зупинки транспортного засобу та який свідчить про перебування водія у стані легкого алкогольного сп`яніння, яке перевищує 0.2 проміле.

Відеокамера не передає запахів, проте поведінка водія, який був занадто веселий і активний, поряд із заявою поліцейських про наявність запаху алкоголю, показники приладу, свідчать про те, що 05 березня 2021 року о 18 годині 30 хвилин водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що суд дотримався вимог законодавства, та в результаті ретельного дослідження зібраних у справі доказів та їх аналізу в сукупності з встановленими у судовому засіданні обставинами, беззаперечно встановив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена поза розумним сумнівом, незгода сторони з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець