Справа № 355/560/21
Провадження № 3/355/321/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року

Суддя Баришівського районного суду Київської області Червонописький В.С., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ДПР18 №332516 (надалі Протокол №332516), 23.04.2021 об 19:30 Київська обл., смт Баришівка, автодорога Т-1018, кафе «Сова», 1км+200м гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, рухливість ходи та мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та вказав, що 23.04.2021 неподалік від кафе «Сова» він зі своїм товаришем перебували у автомобілі ВАЗ 2107. До них під`їхали працівники поліції, провели огляд та виявили у його товариша наркотичні засоби. В ході оформлення була викликана група (поліцейські), яка проводила документальне вилучення наркотичних засобів у його товариша. В ході цього оформлення на нього було складено інший адміністративний протокол за ч. 1 ст. 126 КУпАП через те, що на підставі постанови державного виконавця на нього встановлене тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом. Ці події відбувались паралельно з оформленням його товариша. Після цього працівники поліції поїхали, однак повернулись через деякий час приблизно о 21 годині вечора та почали пропонувати йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Йому не зрозуміла, чому під час складання першого протоколу, у працівників поліції не було жодних претензій на стан його сп`яніння, а потім, повторно, вони виявили перелічені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння і вирішити пройти огляд. Звернув увагу, що це відбувалось вже у темну пору доби, візуальний огляд при свідках поліцейським його стан не проводився, а лише при них він дійсно відмовився у проведенні такого огляду. Також звернув увагу суду, що він не керував автомобілем і це не зафіксовано, однак дійсно сидів за кермом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до них матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані наркотичного сп`яніння. За вимогами пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження в встановленому порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння.

При цьому, суд звертає увагу, що це є дві різні підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності, які мають бути встановлені працівниками поліції і докази міститись у адміністративних матеріалах.

У Протоколі №332516 інспектором Собачковим М.О. зафіксовані «… ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, рухливість ходи та мови….», однак така підстава відсутня у диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а встановлення факту перебування особи у стані наркотичного сп`яніння має бути проведено у порядку, визначеному нормами КУпАП, наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», постанові КМУ від 17.12.2008 №1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», що не було здійснено інспектором. Більше того, яким чином зафіксовані та встановлені наведені вище ознаки наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять. Відображення інспектором наведених ознак порушує наведені вище норми.

Щодо другої підстави, визначеної ст. 130 КУпАП, … за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження в встановленому порядку огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння… працівниками поліції має бути зафіксований факт керування водієм транспортним засобом, а вже потім, з дотриманням вище наведених норм, зафіксовано відмову водія від проходження відповідного огляду.

Суд також звертає увагу, що інспектор зобов`язаний відобразити саме те формулювання, яке міститься у диспозиції ст. 130 КУпАП, яка їм була виявлена, зафіксована, докази належним чином оформлені та долучені до протоколу у кожному індивідуальному випадку, щоб суд мав можливість належим чином провести повний та всебічний розгляд адміністративної справи та мати змогу відобразити обставини події.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107. З дослідженого відеофайлу, який міститься в матеріалах адміністративної справи, на бодікамеру інспектора зафіксовано лише відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності 2х свідків.

За визначенням статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, насамперед, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №204/2352/16-а).

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина друга статті 251 КУпАП).

Також судами вищих інстанцій неодноразово зверталася увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, тому як і у кримінальному провадженні суд у справах про адміністративні правопорушення повинен бути неупередженим і безстороннім, а відтак не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу, самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, а судовий розгляд повинен провадитися виключно в межах обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення. Недотримання таких засад означатиме неминуче перебирання судом на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що в свою чергу є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України», заява №16347/02, від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії», заява №36673/04, від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії», заява №926/08, стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постанови Київського апеляційного суду від 24.12.2019 у справі №761/26744/19, від 23.09.2019 у справі №753/9705/19 та інші, які є остаточними в подібній категорії справ).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62 Конституції України).

З огляду на усе неведене та відсутність доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, насамперед відсутність доказів керування ним автомобілем, що ним заперечується, тому суд за таких обставин вважає, що провадження у цій справі слід закрити на підставі пункту1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності складу названого адміністративного правопорушення, оскільки матеріалами справи не доведено належними і допустимими доказами його винуватість у вчиненні названих правопорушень.

Керуючись статтею122-2, частиною першою статті 130 КУпАП та статтями 7, 9, 245-247, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову судді може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути опротестовано прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.С.Червонописький