Справа № 615/743/21
Провадження № 3/615/198/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П. за участю секретаря судового засідання помічника судді Юченкова Д.Г., особи, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мельникове Валківського району Харківської області, громадянина України, вдівця, що працює в Бісенергомонтаж на посаді водія, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №119561 від 20.05.2021 року, складеного о 02-10 год. на 429 км а/д М03 інспектором взводу 1 роти 6 батальйону 2 УПП в Харківській області ДПП Швачко С.В., ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 20.05.2021 року о 01:30 год., рухаючись по вул. Кооперативній в м. Валки Харківської області, керуючи т/з ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив рух заднім ходом на пішохідному переході та мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotester 6820 та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД відмовився в присутності двох свідків. На думку інспектора, ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що близько 22-00 год. приїхав до м. Валки, щоб поміняти рублі на гривні. За кермом був знайомий, який знає, де можна здійснити обмін, оскільки ОСОБА_1 був випивши. Наполягав, що працівники поліції бачили, що він не був за кермом, але попросили документи та гроші. Знайомий кудись зник. Маючи намір позичити для поліцейських гроші у родичів в м. Валки, поїхали з до лікарні, де працювала племінниця, але не дочекалися, після чого його відвезли на пост поліції, що розташований на 429 км., щоб скласти протокол про адміністративне правопорушення. При цьому за вказівкою поліцейських сам керував своїм авто, але залишив біля лікарні. Після складення протоколу забрав автомобіль та за кермом поїхав додому. Не знав та йому не роз`яснили, що за відмову від проходження огляду передбачена адміністративна відповідальність. До того ж тривалий час стояли разом з поліцейськими біля лікарні, де чекали племінницю, у якої хотів позичити гроші, але вона була на виїзді ШМД, тому не дочекалися.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності зі ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлено Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ст.130 КУпАП передбачає відповідальність у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органів Національної поліції.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №119561 від 20.05.2021 року, в якому додатками до нього зазначаються: пояснення, направлення, акт огляду, відеозапис.

Доданий до протоколу Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів містить твердження працівника поліції, що огляд не проводився, з яких причин не зазначено, в графі з результатом згоден підпису ОСОБА_1 немає.

Як вбачається зі змісту пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 20.05.2021 року працівниками поліції їх було залучено в якості свідків при оформленні адміністративного матеріалу за ознаками ст.130 КУпАП. В їх присутності водій автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 та в закладі охорони здоров`я відмовився КНП ХОР ОНД відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що свідків запросили вже на посту для складення протоколу про адміністративне правопорушення. На той час його автомобіль стояв біля лікарні на досить великій відстані від поста.

На дослідженому в судовому засіданні відеозаписі, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення зафіксований процес складання протоколу на посту поліції, під час якого ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але сам поліцейський наполягав, щоб той відмовився. Будь-яких дій, які б свідчили про винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні, в тому числі факт керування т/з, не зафіксовано, що не дає змоги встановити істину у справі.

Як пояснив ОСОБА_1 , чому він повинен відмовитися від огляду, йому не роз`ярили. На місці події не пропонували проходити будь-який огляд. Свідки його автомобіль не бачили.

Будь-які докази, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 від керування т/з, як і керування т/з з ознаками або в стані алкогольного сп`яніння, суду не надано.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються в його користь.

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь.

Особисті візуальні спостереження працівника поліції та його внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення ОСОБА_1 проступку за змістом та у відповідності до ст.251 КУпАП не мають характеру доказів, а зазначені у протоколі обставини мають характер припущень, як наслідок. Докази, які свідчили б про будь-які порушення в матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи надані докази, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, суддя доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.П. Токмакова