Справа №: 307/1688/21
Провадження № 3/307/864/21
П О С Т А Н О В А

21 липня 2021 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Ніточко В.В., з участю ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, якi надійшли від Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працює,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП)

В С Т А Н О В И В:

поліцейським Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Біланич А.М. 18 травня 2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 , 18 травня 2021 року, о 00 годині 36 хвилин, в с. Ганичі, по вул. Народній, керував автомобілем ВАЗ 21012, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9. "а" Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 18 травня 2021 року, о 00 год. 36 хв. він автомобілем не керував, про що він зазначив у протоколі, і його працівники поліції не зупиняли. Зазначив, що ввечері ІНФОРМАЦІЯ_2 він перебував на святкуванні дня народження. До нього подзвонила ОСОБА_2 і повідомила його, що коли вона поверталася на автомобілі ВАЗ 21012, реєстраційний номер НОМЕР_1 , додому, в с. Ганичі, по вул. Народна, з під іншого автомобіля вилетів камінь, і попав у вітрове скло її автомобіля, і з цього приводу у неї виник конфлікт з водієм даного автомобіля. Він разом з ОСОБА_3 пішов до місця, де виник конфлікт між ОСОБА_2 та водієм іншого автомобіля. Прийшовши на місце конфлікту він побачив свій автомобіль ВАЗ 21012, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та працівників поліції. ОСОБА_2 на місці не було, оскільки на іншому автомобілі вона повезла додому дитину, так як був пізній час. Працівники поліції запитали, хто є власником автомобіля, на що він відповів, що автомобіль належить йому та склали на нього протокол за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. На його заперечення з приводу того, що автомобілем він не керував і його ніхто не зупиняв, поліцейські не реагували. Через короткий проміжок часу до них прийшла ОСОБА_2 , яка також повідомила поліцейських, що вона перебувала за кермом автомобіля, і у неї виник конфлікт з водієм іншого автомобіля через пошкодження вітрового скла.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ввечері ІНФОРМАЦІЯ_2 він разом з ОСОБА_1 перебував на святкуванні дня народження. До ОСОБА_1 подзвонила ОСОБА_2 і повідомила його, що коли вона поверталася на автомобілі ВАЗ 21012, реєстраційний номер НОМЕР_1 , додому, в с. Ганичі, по вул. Народна, з під іншого автомобіля вилетів камінь, і попав у вітрове скло її автомобіля, і з цього приводу у неї виник конфлікт з водієм даного автомобіля. Він разом з ОСОБА_1 пішов до місця, де виник конфлікт між ОСОБА_2 та водієм іншого автомобіля. Прийшовши на місце конфлікту він побачив автомобіль ВАЗ 21012, та працівників поліції. ОСОБА_2 на місці не було. Працівники поліції запитали, хто є власником автомобіля, на що ОСОБА_1 відповів, що автомобіль належить йому. Працівники поліції склали на ОСОБА_1 протокол за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Через короткий проміжок часу до них прийшла ОСОБА_2 , яка також повідомила поліцейських, що вона перебувала за кермом автомобіля, і у неї виник конфлікт з водієм іншого автомобіля через пошкодження вітрового скла.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 17 травня 2021 року, ввечері, вона разом з дитиною, на автомобілі ВАЗ 21012, поверталася додому. В с. Ганичі, по вул. Народній, з під іншого автомобіля вилетів камінь, і попав у вітрове скло автомобіля під її керуванням, з приводу чого у неї виник конфлікт з водієм даного автомобіля. Вона залишила автомобіль на місці конфлікту, оскільки інший водій викликав поліцію, а сама, на іншому автомобілі, який приїхав по неї, повезла дитину додому, подзвонивши при цьому до ОСОБА_1 , якого попросила прийти на місце конфлікту. Вклавши дитину спати, вона повернулася на місце конфлікту, і побачила там поліцейських, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Вона розповіла поліцейським про конфлікт між нею та водієм іншого автомобіля, однак останні склади на ОСОБА_1 протокол за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Поліцейський ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 18 травня 2021 року надійшло повідомлення на службу 102 про ДТП, яка сталася в с. Ганичі, по вул. Народній. Приїхавши на місце ДТП, вони побачили два автомобілі, які стояли, в одному з яких було пошкоджено вітрове скло. Протокол за ст. 124 КУпАП вони не складали, оскільки самого ДТП не було, а скло було пошкоджено внаслідок того, що з під коліс іншого автомобіля вилетів камінь. ОСОБА_1 повідомив їх, що він керував автомобілем ВАЗ 21012. Оскільки ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, на нього склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Через певний проміжок часу до них прийшла ОСОБА_2 та повідомила, що вона перебувала за кермом автомобіля ВАЗ 21012.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) від 02 листопада 2004 року, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі "Пономарьов проти України" (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд", яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.п. "а" п.2.9. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

У матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 о 00 год. 36 хв. 18 травня 2021 року керував автомобілем ВАЗ 21012, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Крім цього, з показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 судом встановлено, що автомобілем ВАЗ 21012, реєстраційний номер НОМЕР_1 , керувала ОСОБА_2 ..

Також, з показів поліцейського ОСОБА_4 встановлено, що він автомобіль ВАЗ 21012, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не зупиняв, а коли приїхав на місце ДТП, автомобіль стояв.

У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Також, у справі "Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, свідка та беручи до уваги вищенаведене, вважаю, що у справі відсутні будь-які докази, яким би підтверджувався факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного) КУпАП.

А тому, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у даній справі слід закрити за відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного) КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 283, 284, КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Суддя В.В. Ніточко