єдиний унікальний номер справи 546/645/21
номер провадження 3/546/202/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, офіційно не працюючого, розлученого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , не інваліда, не депутата, протягом року притягався до адміністративної відповідальності, а саме: 06.10.2020 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП; 09.10.2020 за ч. 6 ст. 121 КУпАП; 11.02.2021 за ч. 1 ст. 178 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу серія АА № 943274 від 24.06.2021, ОСОБА_1 18.06.2021 близько 10:00 год., по вул. Полтавській в м. Решетилівка Полтавської області поблизу магазину «Мартетопт» вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, але фізичної сили не застосовував, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав повністю, підтвердив зазначені у протоколах обставини, щиро розкаявся. Пояснив, що конфлікт виник на побутовому ґрунті. Під час даного конфлікту він ображав свою співмешканку нецензурною лайкою, однак фізичної сили не застосовував. Просив не накладати суворе стягнення.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частина 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення тих самих дій особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті

Пунктом 14 частини 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вина у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом серії АА № 943274 від 24.06.2021 (а.с.2); рапортом (а.с.3); письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 в яких вказано, що 18.06.2021 близько 10:00 год. Вона перебувала біля магазину «Мартетопт» та до неї почав чіплятися її співмешканець ОСОБА_1 , при цьому ображав брутальними та нецензурними слова, принижував в присутності їхнього малолітнього сина. На прохання припинити лайку не реагував, на прохання припинити такі дії не реагував, тому вона була вимущена викликати працівників поліції. Також зазначила, що ОСОБА_1 поводить себе агресивно та зухвало та погрожує фізичною розправою (а.с.4); письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які узгоджуються із його показами, наданими у судовому засіданні (а.с.5); копією постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 06.10.2020, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.6).

Згідно ст. 33 КУпАП при призначенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно ст. ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення на порушника адміністративного стягнення, суддя враховує особу правопорушника, його поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, ставлення до скоєного та приходить до висновку про необхідність накладення на правопорушника стягнення у виді мінімального розміру штрафу, що передбачено санкцією статті, вважаючи, що це стягнення є достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 454 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 221, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя О.О. Романенко