24.06.2021 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/499/21
Провадження № 3/533/191/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Козир В.П., за участю секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працює, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

20 квітня 2021 року о 22 годині 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 на автомобільній дорозі Хорішки-Приліпка, керував мотоциклом JAWA 250, без номерного знаку, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку за згодою водія в присутності свідка за допомогою газоаналізатора Драгер, чим порушив вимоги підпункту «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

20 квітня 2021 року о 22 годині 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 на автомобільній дорозі Приліпка-Хорішки, керував мотоциклом ЯВА 250, без номерного знаку, у якого пасажир був без мотошолома, транспортний засіб не був зареєстрований згідно чинного законодавства, та водій не мав посвідчення водія відповідної категорії, тобто не мав права керувати даним транспортним засобом, чим порушив вимоги підпункту «а» п. 2.1, підпункту «г» п. 2.3, п.30.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 ч. 1КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП справи відносно однієї особи повинні бути об`єднані та розглядатись в одному провадженні. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладаються в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

НеповнолітнійОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій прохав здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього без його присутності. Вину свою визнав, щиро каявся, обіцяв більше такого не робити.

Законний представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій прохала здійснити розгляд справи призначену до розгляду на 24.06.2021 відносно її сина ОСОБА_1 без її участі та без участі її сина. Вину визнала, провела виховну бесіду з сином, прохала його суворо не карати.

Вирішуючи питання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 ч. 1 ст. 130КУпАП, суддя керується таким.

Підпунктом «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено, відповідальність за адміністративне правопорушення, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 064992 від 20 квітня 2021 року, в якому містяться пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, з яких вбачається, що ОСОБА_1 з протоколом згоден; результатом тестування на алкоголь; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результати тесту склали 0,76 проміле алкоголю в крові; письмовими поясненнями ОСОБА_3 ; довідкою про те що громадянин ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом року не притягувався; розпискою ОСОБА_2 , відповідно до якої вона 20.04.2021 отримала від працівників поліції мотоцикл Ява 250, відеозаписом вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідно до підпункту «г» п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з п. 30.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до підпункту «а» п. 2.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Вина неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 064958 від 20 квітня 2021 року, в якому містяться пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, згідно яких ОСОБА_1 керував мотоциклом по автомобільній дорозі Приліпка-Хорішки, де був зупинений працівниками поліції; відеозаписом вчинених адміністративних правопорушень.

Відповідно до довідки наданої Сектором поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно бази даних ІТС ІПНП НАІС посвідчення водія не отримував.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підставі ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З відеозапису, наданого до протоколу, вбачається, що ОСОБА_1 вину свою визнав та не заперечував проти того, що він керував мотоциклом у стані алкогольного сп`яніння, а пасажир був без мотошолома. Складення протоколу про адміністративне правопорушення та фіксування технічними засобами правопорушення відбувалося у точній відповідності до вимог КУпАП, права особи, відносно якої було складено протокол, жодним чином працівниками поліції порушені не були.

Отже, враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що в діях неповнолітнього ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній керував мотоциклом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з порушенням правил користування мотошоломами, транспортний засіб не був зареєстрованим в Україні в установленому порядку, та ОСОБА_1 не мав посвідчення водія, тобто не мав права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1цього Кодексу.

Згідно ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу:

1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого;

2) попередження;

3) догана або сувора догана;

4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.

Відповідно ст. 33 Кодексу України про адміністративне правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи вид стягнення, суддя визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність, - визнання вини, щире каяття, вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують відповідальність, - не встановлено.

Ураховуючи вищевикладене, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка на момент скоєння адміністративного правопорушення не досягла повноліття, вина якої у вчиненні вказаних правопорушень повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, які не оспорюються й самим ОСОБА_1 , доходжу висновку про необхідність застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 заходів впливу, передбачених статтею 24-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді попередження, що буде достатнім для попередження вчинення ним інших правопорушень в подальшому.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Заходи впливу, передбачені ст. 24-1КУпАП не є адміністративними стягненнями у розумінні ст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку. Тому, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, судовий збір не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 24-1, 33, 40-1, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 ч. 1 ст. 130, ст.276-279, 280, 283-289, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на підставі ст. 24-1 КУпАП застосувати до нього як захід впливу - попередження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.П. Козир