ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/1658/21
Провадження № 3/553/613/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави в складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Лунич Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в:

18.06.2021 о 16 год. 00 хв. по просп.Миру, 30А у м.Полтаві, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ 110558-42», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення вимог п.10.9 ПДР України, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Renault Sandero», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . У результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Того ж дня, о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 по просп.Миру, 30А у м.Полтаві, керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ 110558-42», державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.2.10 ПДР України, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Будучи належно повідомленим про дату час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 до суду не прибув, звернувшись із відповідним клопотанням про розгляд справи за його відсутності. У наданій на адресу суду заяві ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та не заперечував викладених у постанові обставин щодо причетності до дорожньо-транспортної пригоди та залишення її місця після скоєння.

Оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суддя вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, що поставлені йому за провину. Його дії суд кваліфікує за ст.124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п.10.9 ПДР України, у результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода і транспортні засоби зазнали пошкоджень. Також дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.122-4 КУпАП, оскільки він залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої причетний, чим порушив п.2.10 ПДР України.

Крім письмових пояснень особи, яка притягується до відповідальності, в яких останній визнав свою вину у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: даними схеми місця ДТП з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів; письмовими поясненнями учасників пригоди від 18.06.2021. Вказані ушкодження повністю узгоджуються із взаємним розташуванням транспортних засобів під час пригоди, що відображено схематично.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4).

У відповідності до п.10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Пунктом 2.10 ПДР України визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався, внаслідок чого відбулось зіткнення, що спричинило пошкодження транспортного засобу, і після зіткнення він місце пригоди залишив.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суддя, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суддя вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкцій ст.124 та ст.122-4 КУпАП України. З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини справи, суд не вбачає підстав для застосування більш тяжких стягнень у виді позбавлення спеціального права чи адміністративного арешту.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З огляду на викладене, суддя вважає, що в порядку ст.36 КУпАП на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.122-4 КУпАП України в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України запобігати вчиненню ним нових правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Керуючись ст.ст.36,401,283,294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих