Провадження № 3/219/72/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Андрусенка С.В.,

адвоката Негодуйка Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Бахмут Донецької області матеріали адміністративної справи, які надійшли з Бахмутського відділу поліції ГУ Національної поліції в Донецькій області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 235328, 17.11.2020 року о 23.25 на автошляху Покровськ Бахмут Михайлівка на 78 км водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, відповідного до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду проводився із застосуванням алкотестеру «DRAGER» № 017030, у присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.279 КУпАП на засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. При цьому серед обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначених ст.280 КУпАП, є встановлення того, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, пояснила, що 17.11.2020 року о 23.25 на автошляху ПокровськБахмутМихайлівка на 78 км вона дійсно керувала автомобілем марки «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак в стані алкогольного сп`яніння не перебувала, алкоголю не вживала, вона продувала алкотестер «DRAGER», сертифікат на алкотестер та результати освідування їй не показали, від керування транспортним засобом її не відсторонювали, а тому вона поїхала додому. Про те, що алкотестер показав результат знаходження її в стані алкогольного сп`яніння, їй не було відомо.

В судовому засіданні адвокат Негодуйко Г.В. просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, вказав, що відповідно до п. 10 розділу Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Вказує, що матеріали адміністративної справи не містять акту огляду поліцейським про проведене медичного освідчення з використанням спеціальних технічних засобів. Акт взагалі не складався. Зазначив, що в матеріалах справи долучено роздруківку на папері спеціального технічного засобу, з якої неможливо встановити, хто і кому проводив огляд, відсутні прізвище особи поліцейського, який проводив огляд, відсутнє прізвище особи, яка проходила огляд на стан алкогольного спяніння. Враховуючи порушення зазначеної Інструкції вважає, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З метою перевірки вказаних обставин, в судове засідання були викликані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поліцейський ОСОБА_4 , оглянутий диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що точну дату події він не пам`ятає, все відбулось в минулому році, біля 01.00 год. (у нічний час), його запинили співробітники поліції та запросили бути понятим, він погодився, освідування водія (жінки) проводив поліцейський з м. Бахмут, який представився, але зараз його ім`я він не пам`ятає, результат тесту на пристрої, на якому проводили освідування, представляли лише після самого освідування ОСОБА_1 , яка, на перший погляд, була дещо збуджена, чи було це в зв`язку з тим, що вона була в стані алкогольного сп`ягніння чи в зв`язку з тим, що хвилювалася через освідування, він сказати точно не може. Пояснив, що тест алкодрагера після його задування водієм показував результат, скільки точно проміле не пам`ятає, це засвідчив поліцейський в поясненнях свідка ОСОБА_2 , який підписав чистий бланк "з моїх слів записано вірно", та поїхав, а поліцейський потім сам його заповнював. Додав, що ОСОБА_1 за кермом не бачив, коли його зупинили вона стояла біля автомобіля, вказує що можливо її стан був викликаний емоційним хвилюванням. Які початкові заміри були на алкотестрі йому не показували.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що він їхав з напарником ОСОБА_2 в рейс, його зупинили співробітники поліції та запропонували бути понятим. Після цього він підійшов до ОСОБА_1 , якій запропонували продути алкотестер, вона його продула, свідок розписався в протоколі та поїхав, підписав протокол, оскільки ОСОБА_1 вказала на те, що вона згодна з результатами освідування. Додав, що мова у ОСОБА_1 була розбірлива, ознак сп`яніння він не помітив. Вказав, що він запитав чи згодна вона проходити освідування, ОСОБА_1 відповіла, що так. Перед проходженням освідування початкові показання пристрою свідку не показували. Також йому не показали скільки проміле показав алкотестер після продування водієм. Після цього він підписав протокол, який був заповнений не повністю, ставив підпис під своїми поясненнями, які теж були записані не повністю.

Поліцейський Косак І.Б. в судове засідання не з`явився, надав суду письмові пояснення, згідно яких вказав, що 17.11.2020 року о 23.25 на автошляху Покровськ Бахмут Михайлівка на 78 км водій ОСОБА_1 керувала автомобілем марки «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, нею був продутий алкотестер «DRAGER» у присутності двох свідків, який показав результат 0,78 проміле алкоголю.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до наступних висновків.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів, при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП), у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення - це документ, складений на відповідному бланку з неухильним дотриманням вимог щодо процедури та об`єму заповнення, який містить склад інкримінованого особі діяння (адміністративного правопорушення), та в межах якого судом розглядається справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення - це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за нею настає за: керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п.2.9 «а» ПДР України), у разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п.2.9 «г» ПДР України), а також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 ПДР).

Таким чином для кваліфікації діяння за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно встановити, що особа: керувала транспортним засобом, при цьому будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; або передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за умови, що тому, хто передає керування, відомо про такий стан; або керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз вищевказаних норм законодавства та диспозиції інкримінованої ОСОБА_1 статті КУпАП вказує, що законодавець чітко визначив вичерпний перелік підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, і кожна ця обставина як окрема так і у сукупності з іншими є по суті складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, в даній ситуації ОСОБА_1 повністю заперечила вчинення нею адміністративного правопорушення, вказала, що вона не відмовлялася від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки була впевнена, що вона не перебувала в стані сп`яніння, а тому після продуття алкотестеру поїхала додому. Крім того, наголосила, що якби вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння її б відсторонили від керування, однак цього не відбулося,

Відповідно до наказу від 9.11.2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Судом було досліджено відеозапис правопорушення, з якого вбачається процес освідування працівниками патрульної поліції водія ОСОБА_1 .

За вимогами п. 6 розділу І та п.1 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

При цьому, за вимогами п.3 розділу ІІ Інструкції вказані спеціальні технічні засоби повинні мати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Крім того, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції (п.3 розділу ІІ Інструкції).

Таким чином, спеціальний технічний засіб може використовуватись поліцією для огляду на стан сп`яніння за наявності: дозволу до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (п. 6 розділу І та п.1 розділу ІІ Інструкції); сертифікату відповідності; свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Будь-якої іншої умови для використання, в т.ч. й наявності у переліку спеціальних технічних засобів, що можуть використовуватись в підрозділах Державтоінспекції МВС для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння законодавством не встановлено.

Також відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Пунктом 1 статті 17 вказаного закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.

Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії DragerSafety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол відносно ОСОБА_1 складений про притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Результат огляду проводився із застосуванням алкотестеру «DRAGER». При цьому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірюваної техніки водію ОСОБА_1 працівники поліції не надали.

Зазначені обставини були підтверджені свідками в судовому засіданні та вбачається з дослідженого відеозапису.

У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

До протоколу долучені роздруковані на папері показники спеціального технічного засобу «DRAGER», однак результати показників, які були роздруковані на папері, містять лише результати вимірювального приладу, роздруківка не містить ані даних про особу, яку тестують, ані підпису осіб, що виконувати тестування, ані особи, яку тестують, вказана роздруківка не заповнена взагалі, а тому відносно кого було проведене вказане тестування невідомо.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 вказали, що їм невідомо який конкретно результат був на алкотестері, а пояснення, що долучені до протоколу ними були підписані без заповнення такого пояснення. В протоколі про адміністративне правопорушення такий результат також не зазначений. Акт огляду, складання якого передбачено Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», до протоколу не долучений.

Згідно Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В порушення вказаної Інструкції працівник поліції не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки ані на місці зупинки, ані суду для огляду в судовому засіданні, роздруковані показники спеціального технічного засобу «DRAGER» не містять даних про особу, яку тестують, підпису осіб, що виконувати тестування, даних про місце тестування, акт огляду не складався, а тому з наданої роздруківки встановити, що вказане тестування було проведене саме відносно ОСОБА_1 , суд не може.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

В своїй прецедентній практиці, даючи тлумачення Конвенції, Європейський Суд неодноразово повторював, що з метою забезпечення змагальності процесу всі докази мають, як правило, подаватися у відкритому судовому засіданні у присутності обвинуваченого. Існують винятки з цього принципу, але вони не можуть призводити до порушення права на захист (пункт 54 Рішення Європейського Суду у справі Корнєв і Карпенко проти України).

Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

В межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не має права в порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення та виправити цей недолік протоколу.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 247, 268 КпАП України, суд,

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О. М.Лапченко