Справа № 541/1261/21
Номер провадження3/541/442/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., розглянувши, за участі секретаря судового засідання - Непокупної Л.М., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Пугач С.В., матеріали, які надійшли з Головного управління Держспоживслужби в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, РНОКПП- не встановлено,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 000009 від 24 квітня 2021 року, 24.04.2021 о 09.40 в пивбарі магазину, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 зафіксовані порушення: не нанесено маркування на підлозі для дотримання дистанції між покупцями; продавець на робочому місці знаходився в масці, яка не закривала рот та ніс; не забезпечено централізований збір використаних ЗІЗ в окремий контейнер; в пивбарі проводиться приймання відвідувачів, діяльність літнього майданчику не припинена; місце для обробки рук антисептиком для відвідувачів не організовано, використовується антисептик невідомого походження; відсутні докази проведення температурного скринінгу працівників, дезінфекції висококонтактних поверхонь що є порушенням абзц 3 п.п 12, п.3-5 п.п.1 постанови КМУ №1236, п.1,2, 8 постанови Головного санітарного лікаря України від 09.05.2020, за що ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнала, вказуючи на дотриманні нею під час підприємницької діяльності всіх вимог законодавства. Захисник, адвокат Пугач С.В. прохав закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 44-3 КУпАП (в ред. чинній на момент виникнення правовідносин) передбачає настання адміністративної відповідальності у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В якості доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП, до суду надано протокол № 000009 від 24 квітня 2021 року, акт санітарно-епідеміологічного обстеження від 24 квітня 2021 року № 88, диск з відеозаписами ходу перевірки.

Оцінюючи долучені до справи докази суд зауважує наступне.

Загальновідомою обставиною є те, що 11.03.2020 року Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ) оголосила пандемію коронавірусу в світі.

Пандемія - сильна епідемія, яка характеризується поширенням інфекційного захворювання на всій території країни, територію суміжних держав, а іноді й багатьох країн світу. Пандемія оголошується тоді, коли з`являється новий вірус і поширюється по всьому світу, а населення немає імунітету до вірусу, а також ефективних засобів профілактики, тобто вакцинації та лікування.

У відповідності до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

У зв`язку з поширенням коронавірусної інфекції в Україні запроваджено карантинні обмеження.

Так, станом на 24 квітня 2021 року, постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановленні карантинні обмеження в залежності від стану захворюваності в регіоні.

В провину ОСОБА_1 ставиться недотримання лише абзц 3 п.п 12, п.3-5 п.п.1 постанови КМУ №1236, згідно яких, діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менш як 1,5 метра; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, та не здійснюється належний контроль за їх використанням; не забезпечується централізований збір використаних засобів індивідуального захисту в окремі контейнери (урни). На території регіонів, на яких установлений червоний рівень епідемічної небезпеки, додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос і закладів громадського харчування в аеропортах.

Відеозаписом спростовується висновок посадової особи про відсутність маркування, так як на відео чітко вбачається її нанесення на підлогу. Тому такий висновок посадової особи не знаходить свого об`єктивного підтвердження.

Так само, відеозаписом спростовується, висновок про відсутність у продавців ЗІЗ, адже на відео чітко вбачається, що всі продавці під час обслуговування клієнтів, використовують захисні маски які закривають рот та ніс. Тому такий висновок посадової особи також не знаходить свого об`єктивного підтвердження.

Висновок посадової особи про діяльність літнього майданчику не ґрунтується на встановлених фактичних обставинах, а є виключно припущенням посадової особи. Показовим моментом є те, що посадова особа не здійснювала опитування осіб, які, як за її припущенням, споживали продукцію магазину на його літній терасі. Жодного доказу, який би поза розумним сумнівом підтверджував порушення ФОП ОСОБА_1 суду надано не було. Згідно конституційного принципу всі сумніви у доведеності вини мають трактуватися на користь обвинуваченого.

Висновок посадової особи про відсутність централізованого збору використаних ЗІЗ має об`єктивного підґрунтя, так як із відеозапису вбачається, що вказана обставина взагалі не з`ясовувалася під час перевірки. Згідно конституційного принципу, жодна особа не позивання доводити свою невинуватість у висунутому обвинуваченні. Таким, чином стверджуватися про порушення закону ФОП ОСОБА_1 у суду відсутні підстави.

Стосовно тверджень про відсутність місця для обробки рук, суд зауважує, що такий висновок посадової особи також спростовується долученим до справи відеозаписом перевірки, на якому зафіксовано, що таке місце в магазині ФОП ОСОБА_1 було обладнано. Окрім того, варто зазначити, що постанова Головного санітарного лікаря № 17 не встановлює вимог по оформленню чи облаштуванню такого місця. Окрім того, закон вказує на можливість самостійного виготовлення антисептика суб`єктами господарювання, що підтверджує хибність висновків посадової особи щодо необхідності нанесення маркування та надання доказів походження антисептику. Доказів невідповідності складу антисептика, встановлених законом вимог, суду не надано.

Висновок посадової особи про необхідність надання ОСОБА_1 доказів проведення температурного скринінгу працівників та дезінфекції висококонтактних поверхонь, не грунтується на законі, а також суперечить принципу невинуватості.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зауважує, що ані постанова Головного санітарного лікаря № 17 від 09.05.2020 ані Постанова КМУ № 1236 від 09.12.2020 року не встановлюють обов`язку надавати підтвердження здійснення температурного скринінгу чи години дезінфекції, не встановлює обов`язку вести відповідні журнали чи інші форми звітності.Таким чином, посадова особа в ході перевірки вимагала від ОСОБА_1 здійснити те, що не передбачене законом. Суд зауважує, що принцип невинуватості, закріплений в ст. 62 Конституції України, наголошує на тому, що жодна особа не зобов`язана доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. В силу цієї презумпції така особа вважається невинуватою доки не буде встановлене протилежне, на підставі належних та допустимих доказів.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, на основі яких, поза розумним сумнівом, можна зробити висновок про порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності вимог закону. Згідно конституційних гарантій обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, всі сумніви у доведеності вини мають трактуватися на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Оскільки у відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, тому суд вважає, що справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 необхідно закрити з підстав відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7- 9,44-3 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 01.07.2021

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський