Справа № 177/665/21
Провадження № 3/177/274/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 липня 2021 року м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

участі особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника, адвоката Висоцького О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 01.05.2021 о 14 год. 55 хв., на а/д с. Новопілля с. Златопіль у Криворізькому районі Дніпропетровської області, керував ТЗ марки «Mazda», р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниця ока не реагує на світло, сухість у порожнині рота, та у присутності двох свідків відмовився пройти медичний огляд в установленому законом порядку для встановлення стану сп`яніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Присутній у судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, заперечував факт вживання наркотичних засобів чи речовин взагалі. Вказував, що працівниками поліції під час складення вказаного протоколу до нього застосовувався психологічний тиск, у зв`язку з чим, він зазначив неправдиві відомості щодо вживання напередодні марихуани. На дії працівників поліції ним подано скаргу до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка на даний час не розглянута.

Також, захисником ОСОБА_1 , адвокатом Висоцьким О.О. 30.06.2021 до суду подано клопотання про закриття провадження у справі через відсутність події та складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 . Зазначав, що керований останнім автомобіль було зупинено працівниками поліції безпідставно, відео фіксація правопорушення проведена з порушенням Інструкції про використання нагрудних відеокамер, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, про відео фіксацію та її долучення до матеріалів справи у протоколі не зазначено, відтак, вказаний доказ є недопустимим. Окрім того, матеріали справи не містять направлення на огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, що також не відповідає положенням КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735. Будь-які інші належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у матеріалах справи відсутні, а сам по собі факт визнання вини останнім під час складення адміністративного протоколу, за відсутності інших доказів, не може бути достатнім доказом вчинення зазначеного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, адвоката Висоцького О.О., дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, переглянувши DVD диск з відеофіксацію правопорушення, суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, серед іншого, адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 (зі змінами та доповненнями) судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 152287 від 01.05.2021, безпосередньо у якому ОСОБА_1 власноруч виклав пояснення про те, що їхати в лікарню відмовляється, тому що три дні потому курив марихуану; письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , диском із записом з відео реєстратора.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неодноразово викликалися до суду, однак не з`явилися, причини неявки не повідомили, а тому, безпосередньо не були допитані у судовому засіданні.

Допитані за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали пояснення про те, що 01.05.2021 ОСОБА_1 возив їх родину на своєму автомобілі в магазин у с. Новопілля. Повертаючись додому, автомобіль ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції, які попрохали його вийти. ОСОБА_1 потім пройшов з працівниками поліції до їх автомобіля, де останні перебували близько 10 хвилин. Про що між ними була розмова, повідомити не можуть, оскільки, коли ОСОБА_5 намагався підійти до автомобіля, йому працівники поліції зробили зауваження та попрохали повернутися на місце. ОСОБА_1 перебував абсолютно у нормальному стані, будь-якої незвичної поведінки вони не помітили.

Надаючи оцінку переглянутому у судовому засіданні DVD-диску з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

У пп. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. п. 5, 6 розділу ІІ Інструкції № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.

Розділом ІІІ цієї ж Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.

З огляду на те, що відеозаписи з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, при здійсненні оформлення адміністративного правопорушення, є не безперервним та переривається (з 14:54 по 15:05 відсутня фіксація), доказів його пошкодження суду не надано, то в даному випадку, його не можна вважати належним та допустимим доказом у справі.

Також, на неналежність цього доказу вказує і та обставина, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис (ВС/КАС, справа №524/5536/17, 15.11.18).

Окрім того, у порушення ст. 266 КУпАП та п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, при направленні ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння, працівниками поліції не було видано письмового направлення, та не повідомлено про заклад охорони здоров`я у якому повинно було бути проведено медичний огляд.

У матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгода з його результатами є обов`язковими.

Відсутність направлення свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що також свідчить про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Відповідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Також , ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 вказаної статті, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським, або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до частини другої вказаної статті 2 поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Проте, матеріали справи про адміністративне правопорушення взагалі не містять відомостей про зупинку транспортного засобу чи передбачені законом підстави для такої зупинки.

Суд не бере до уваги показання ОСОБА_1 , викладені ним у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він за три дні до події курив марихуану, з огляду на те, що визнання вини за відсутності інших доказів, не може бути достатнім доказом такого порушення, що узгоджується з позицією КАС/ВС від 08.07.2020 у справі № 177/525/17.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути вирішальним доказом винуватості.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема в справах «Кобець проти України» від 14.02.2018, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-р 2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї, ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, у тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, у своєму рішенні від 10.02.1995, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин. У рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, судовий збір, згідно зі ст. 40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з дня її винесення в установленому законом порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: