Спарва№ 308/3277/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Сковородько І.Ф., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 295425 від 09.03.2021, 09 березня 2021 року о 20 год. 30 хв., в с. Оноківці, вул. Тімірязєва, 21, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Лексус, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в законному порядку, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Від адвоката Скороводько І.Ф., надійшли письмові заперечення, згідно яких ОСОБА_1 не визнає вину в інкримінованому йому правопорушенні, вказує, що він з метою уникнення аварійної ситуації за участі іншого учасника дорожнього руху, автомобіля, який, виконуючи обгін підрізав його, з`їхав із проїзної частини по вул. Тімірязева, 21 у с. Оноківці в кювет. Внаслідок цього пошкодив транспортний засіб, яким керував. Інспектором поліції Малець О.М. складено протокол про адмінправопорушення № 268744 за ч.1 ст. 124 КУпАП. ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння. Цим же протоколом зафіксовано, що працівником поліції вилучено посвідчення водія КІА 455183 на ім`я ОСОБА_1 та видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом. У зв`язку із вказаними подіями ОСОБА_1 почувався погано як емоційно так і фізично, відчував біль, був знервований, внаслідок ситуації, що склалася, бажав їхати в лікарню для з`ясування тяжкості отриманих тілесних ушкоджень та їх локалізацію. Напередодні ДТП хворів на КОВІД, хвилювався за свій стан здоров`я. Після цього, ОСОБА_1 перебував на вулиці, поблизу місця події, телефонував дружині, та другу, розповідав що трапилось. Радився, як поступити в даній ситуації, щодо залишення автомобіля на зберігання у поліції, оскільки автомобіль належав не йому, а його матері ОСОБА_2 . Між ним та працівником поліції, прізвище якого йому не відомо, відбулася розмова на підвищених тонах, після чого працівник поліції почав складати відносно нього протокол за керування автомобілем у стані сп`яніння. На його пояснення, що він не перебуває у стані сп`яніння, погано почувається після ДТП працівник поліції не реагував. Йому не пропонували пройти обстеження на алкогольне сп`яніння.

Крім того, адвокат вказує, що при складенні працівником поліції протоколу було допущено суттєві порушення. Так, у протоколі за ч. 1 ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 не було вказано про стан сп`яніння. Протокол № 295425 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено о 20 год. 35 хвилин 09 березня 2021 року, прізвище працівника поліції нечитабельне.

У графі «назва документа, серія та номер документа, ким і коли виданий» - документ, що посвідчу особу вказане посвідчення водія КІА 455183. Однак, вказане посвідчення було вилучено о 19 год. 40 хв., тому, відповідно встановити особу, відносно якої складався протокол, за вказаним посвідченням о 20 год. 35 хв. працівник поліції не міг. Так, 20 год. 35 хв. 09 березня 2021 р. ОСОБА_1 не керував автомобілем, оскільки о 18 год. 40 хв. заїхав в кювет, став учасником ДТП.

Також, в протоколі вказані свідки громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , до матеріалів справи додані пояснення цих осіб, однак, такі не є належними та допустимими доказами, і не можуть вважатися показами свідків, оскільки вони не попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів, пояснення обох громадян написані різними чорнилами та різними почерками. Зазначає, що пояснення не містять даних, про осіб, від яких вони відібрані: не вказані документи на підставі яких встановлено осіб, які дали пояснення, відсутні адреси їх місця проживання, номер телефону. Вказані особи не були свідками керування ОСОБА_5 транспортним засобом. Жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_5 керував транспортним засобом в стані сп`яніння та відмовився від проходження у встановленому порядку пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння матеріали адміністративного провадження не містять.

Таким чином, в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та докази його вчинення.

Просить суд, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення» передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_6 підтримала подані нею заперечення. Крім того, клопотала про направлення за підсудністю матеріалів справи за місцем реєстрації особи відносно якої складено протокол.

В судове засідання неодноразово викликались свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак такі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Крім того, у судове засідання неодноразово викликався інспектор поліції Слава О.В., який судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката Сковородько І.Ф., суд дійшов наступних висновків.

Щодо поданого захисником клопотання про направлення матеріалів про адміністративне правопорушення за місцем реєстрації особи відносно якої складено протокол, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 276 КУпАП, визначено що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

При цьому, у відповідності до п. 10 ч. 1 р. І ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-УІІІ внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (Відомості Верховної Ради УРСР, 1984 р., додаток до № 51, ст. 1122), а саме у частині другій статті 276 слова та цифри "частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130" виключено.

Згідно з ч. 1 р. II «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» цей Закон набирає чинності з 1 липня 2020 року, крім пункту 2 цього розділу, який набирає чинності з дня опублікування цього Закону. Таким чином, 01.07.2020 року набрали чинності положення, якими виключено ст. 130 КУпАП з переліку статей у ч. 2 ст. 276 КУпАП, якою визначаються справи, що можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників, тобто з 01.07.2020 року справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП мають розглядатися за місцем вчинення адміністративного правопорушення у відповідності до вимог ч. 1 ст. 276 КУпАП. Крім того, відповідно до Закону України № 1231-IX від 16.02.2021 року, який набрав чинності 17.03.2021 року ст. 130 КУпАП було викладено в новій редакції, яка посилює відповідальність за вказані порушення, однак зміни в ст. 276 КУпАП, щодо місця розгляду вказаних справ законодавцем внесено не було. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 11.06.2004 року, звернуто увагу судів на те, що згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем їх вчинення.

Як вбачається з зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказується про місце події за адресою АДРЕСА_2 , вказана адреса знаходиться в межах територіальної підсудності Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Враховуючи викладене та з урахуванням положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ та статті 256 КУпАП, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП направлено за підсудністю до належного суду.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати, що склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, обєктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не доказує співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. (ст.251 КУпАП).

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п. 9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року за № 1452/735, що затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст. 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, мають бути доведені не лише такі обставини, як відмова особи від проходження огляду, а й наявність підстав для такого огляду, тобто, має бути доведеним факт наявності ознак сп`яніння, оскільки лише при таких ознаках у поліцейського виникають підстави для проведення огляду.

Згідно «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», детально вказано послідовність доведення водія в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. За наявності ознак алкогольного сп`яніння огляд на стан сп`яніння може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, і алгоритм проведення перевірки таки: якщо огляд проводиться поліцейськими: перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу; на вимогу особи надає їй сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; видає особі, яка підлягає огляду, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, визначених у п.3 вищевказаної Інструкції (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці); за допомогою спеціального приладу проводиться огляд і в акті огляду фіксуються його результати. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння; якщо встановлений факт сп`яніння, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (тобто до проведення огляду і складання відповідного направлення та акту огляду відсутні підстави складати протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 130 КУпАП); якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: а )запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак алкогольного сп`яніння( крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП та пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння, проведений з порушенням, зокрема пунктів 6, 7 Розділу І Інструкції, вважається недійсним.

Відповідно до ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03 лютого 2016 року №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що до протоколу додається відеозапис з нагрудної камери.

Всупереч вимогам п.п. 3.3 та 3.5 Інструкції «про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, відеозапис є не суцільним, переривається на важливих моментах, є нерозбірливим.

Крім того, надані відеозаписи, з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції, які надіслані до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення, та були досліджені в судовому засіданні, не містять достатніх та достовірних даних про те, що 09 березня 2021 року о 20 год. 30 хв., в с. Оноківці, вул. Тімірязєва, 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Лексус, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду відмовився у присутності двох свідків.

Згідно досліджених відеозаписів, на такому відсутня інформація про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. На вказаних відеозаписах зафіксовано частково процедуру складання протоколу за фактом дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП.

Окрім того, зі змісту відтвореного відеозапису з місця події взагалі не вбачається залучення двох свідків, підписи яких наявні в протоколі та долучених на окремих аркушах поясненнях. На відеозаписі не вбачається присутність осіб свідків, а видно виключно частину тулуба осіб працівників поліції та особи відносно якої складають протокол. Під час фіксації відеокамерами, відомостей про встановлення анкетних даних осіб свідків відеозапис взагалі не містить.

На виклик суду в судове засідання з метою дачі пояснень на підтвердження або спростування відомостей, викладених у фабулі протоколу, зазначені в протоколі свідки в судове засідання не з`явилися.

Наведене дає підстави вважати надані відеозаписи неналежними та недопустимими доказами у даній справі.

В судове засідання працівник поліції, яким складались матеріали про адміністративне правопорушення не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких інших доказів чи пояснень по справі на адресу суду не направив.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров`я наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі Інструкція).

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В порушення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17грудня 2008р.№1103 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вимог п.п.1.3-1.4 розділу 1, п.8,п.12 розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чи видавалось правопорушнику як водію транспортного засобу направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння відповідно до форми, наведеної в додатку 1 до цієї Інструкції, та до матеріалів справи таке направлення не долучено.

Разом з тим, як вбачається з доданого до вказаного протоколу додатку, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 268744 від 09.03.2021 року, ОСОБА_1 о 18 годині 40 хвилин 09.03.2021 року вчинив порушення п. 2.3 б ПДР, та у такого тимчасово були вилучені документи: КІА 455183, та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом: НОМЕР_2 .

Тому твердження сторони захисту про відсутність документів на підставі яких було встановлено особу ОСОБА_1 , суд визнає необґрунтованими.

При цьому суд враховує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 295425 від 09.03.2021, складено о 20 год. 35 хв. про те, що 09 березня 2021 року о 20 год. 30 хв., в с. Оноківці, вул. Тімірязєва, 21, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Лексус, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в законному порядку, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, до протоколу додано письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , стосовно того, що такі були свідками того, що 09 березня 2021 року о 20 год. 40 хв., ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою Драгер відмовився. Тобто фактично після складання протоколу.

При цьому, перевірити достовірність цих пояснень не вдалося за можливе, оскільки свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неодноразово викликалися до суду, проте ніхто із них так і не з`явився, тому пояснення свідків,суд відхиляє та не сприймає їх як доказ відмови від проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. Таким чином, судом були вжиті всі необхідні та можливі заходи щодо допиту свідків, з метою перевірки доводів сторони захисту, а тому пояснення зазначених свідків суд не може прийняти як допустимий доказ, оскільки вони не були перевірені судом під час судового розгляду, що суперечить принципу безпосередності.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога.

За наведених обставин немає підстав вважати, що 09 березня 2021 року о 20 год. 30 хв., в с. Оноківці, вул. Тімірязєва, 21, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Лексус, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в законному порядку, чим порушив п.2.5 ПДР, оскільки відсутні належні докази його вини.

Зазначені обставини свідчать про те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення і стан доказів, доданих до протоколу, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки є обґрунтовані сумніви в тому, що 09 березня 2021 року о 20 год. 30 хв., в с. Оноківці, вул. Тімірязєва, 21, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Лексус, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в законному порядку, чим порушив п.2.5 ПДР.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Оцінивши всі докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 , працівниками поліції не дотримано вимог закону щодо направлення водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як і не дотримано процедури фіксації відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, що у свою чергу дає підстави дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені обставини свідчать про те, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення і стан доказів, доданих до протоколу, не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому слід зазначити, що розглядаючи адміністративні матеріали, які направлені до суду з метою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності і які визнані органом, що їх направляє достатніми для досягнення поставленої мети, суд не може вийти за межі обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

З огляду на викладене, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, у діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.130, ст.ст. 247, 252, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош