ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/2728/20 Головуючий І інстанції Тімонова В.М.
Провадження № 33/818/733/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ст.44-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ по справі про адміністративне правопорушення /

29 червня 2021 року м.Харків

суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакула Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Балаклійського районного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

ПостановоюБалаклійського районного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1, 6 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме за кожною з окремих підстав: у зв`язку з забороною притягувати до відповідальності за невиконання вимог підзаконного акту; у зв`язку з відсутністю події правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП; у зв`язку з із притягненням ОСОБА_1 до відповідальності за порушення неіснуючого порядку неповажним на те органом (незаконним судом).

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання 29.06.2021 року суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явися, судова повістка, яка була надіслана за адресою вказаною в апеляційній скарзі була повернута без вручення.

Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративне правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_1 достеменно знав про розгляд справи у суді першої інстанції, особисто подав апеляційну скаргу, тобто знав про розгляд апеляційним судом його апеляційної скарги, рухом справи не цікавився та апеляційним судом було зроблено виклик апелянта за адресою зазначеною ним в апеляційній скарзі, то з урахуванням вимог ст. ст. 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути матеріали провадження у відсутності ОСОБА_1 .

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що він не був присутнім в судовому засіданні та отримав копію судового рішення тільки 05.01.2021 року.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 312264 від 25.10.2020 вбачається, що 25 жовтня 2020 року о 20.40 год. ОСОБА_1 перебував у залі для засідань Балаклійської міської територіальної виборчої комісії Ізюмського району Харківської області за адресою: Харківська область, м.Балаклія, пл.Ростовцева, 14, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратору або захисної маски, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив вимоги підпункту 1 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 641 від 22.07.2020 (у редакції постанови КМУ № 972 від 21.10.2020), вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Так, диспозицією ст. 44-3 КУпАП в редакції чинній на момент вчинення вказаного в протоколі правопорушення була передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Однак, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 21.11.2020 року, статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою такого змісту: «перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно».

Відповідно до ст.94 Конституції України Закони стають обов`язковими та набувають законної сили негайно після офіційного прийняття й опублікування тексту закону, якщо інше не передбачено самим законом. При цьому, набуття законом чинності означає, що із цього моменту ним повинні керуватися, виконувати його й дотримуватися всі юридичні та фізичні особи. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Тому, втрата законом чинності означає, що із цього моменту він не може застосовуватися.

Статтею 58 Конституція України передбачено неприпустимість зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Закріплений в Конституції України принцип неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів узгоджується з міжнародно-правовими актами, зокрема Міжнародним пактом про громадянські та політичні права (ст.15), Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.7). Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інших нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. До того ж актом, який пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення є акт, що виключає з санкції більш суворі стягнення або додаткові стягнення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Так, санкцією ч.2 ст.44-3 КУпАП передбачено накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст.44-3 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ч.2 ст.44-3 КУпАП, яка набрала чинності з 21.11.2020 року, встановлює відповідальність саме за діяння, які викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення та значно пом`якшує відповідальність за перебування у громадських місцях без засобів індивідуального захисту, а тому має зворотну дію в часі.

Беручи до уваги те, що акти, які пом`якшують або скасовують адміністративну відповідальність, застосовуються на будь-якій стадії провадження за справами про адміністративні правопорушення, враховуючи положення ст.8 КУпАП, якою передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи належить до його компетенції розгляд даної справи.

Згідно з ч.1 ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення в тому числі передбачені, частиною другою статті 44-3 КУпАП.

Встановлені дії, що вчинені ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.44-3 КУпАП.

Отже, на даний час розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.44-3 КУпАП не віднесено до компетенції судів.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова Балаклійського районного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП підлягає поверненню до Управління патрульної поліції яким складено протокол про адміністративне правопорушення для розгляду за підвідомчістю та в межах ст.38 КУпАП.

З урахуванням того, що про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП підлягає поверненню до Управління патрульної поліції то вимоги апеляційної скарги про закриття провадження справі у зв`язку з забороною притягувати до відповідальності за невиконання вимог підзаконного акту; у зв`язку з відсутністю події правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП; у зв`язку з із притягненням ОСОБА_1 до відповідальності за порушення неіснуючого порядку неповажним на те органом (незаконним судом) задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Балаклійського районного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Балаклійського районного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року скасувати.

Адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП повернути до Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області за підвідомчістю.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков