Постанова

Іменем України

29 червня 2021 року

м. Київ

провадження №33/824/2649/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Оболонського районного суду м. Києва

в складі судді Касьяна А.В.

від 18 лютого 2021 року

у справі №756/434/21 Оболонського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2020 року інспектором роти №2, батальйону №4, полку 1, УПП у м. Києві ДПП НПУ лейтенантом поліції Микольчуком Є.О., складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№013622 про те, що громадянка ОСОБА_1 , 28.11.2020, о 01 год. 45 хв., по проспекту Героїв Сталінграда, буд. 24, у м. Києві, керувала транспортним засобом «Акура МДІКС», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9(А) Правил дорожнього руху (далі - ПДР) за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В протоколі зазначено, що огляд проводився в установленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» ALCOTEST 6820 ARJL-0265 в присутності двох свідків. Також зазначено, що результат огляду 1,39 ‰ та, що до протоколу додаються: тест огляду, направлення, пояснення свідків, чек драгера, відео з боді-камери АА-00646.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,00 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд першої інстанції належним чином не повідомив її про розгляд справи, що позбавило її можливості бути присутньою у судовому засіданні та надати заперечення та пояснення.

Також вказала, що суд не забезпечив її участі у судовому засіданні та не направив копію постанови.

Зазначила, що не керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а судом належним чином не досліджено відео з боді-камери поліцейського, з якого не вбачається що вона керувала транспортним засобом. Вважає, що матеріалами про адміністративне правопорушення не доведено, у встановленому законом порядку, факт керування нею транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, додала, що протокол про адміністративне правопорушення не містить її пояснень чи заперечень.

За вказаних обставин просила скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 18.02.2021 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з апеляційною скаргою скаржник також подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 18.02.2021.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, посилалася на те, що про розгляд справи не була повідомлена судом, а копію оскаржуваної постанови суду першої інстанції отримала 29.04.2021 та в десятиденний термін подала апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Як вбачається з матеріалів справи 18.02.2021 судом першої інстанції винесено оскаржувану постанову.

З апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернулася 05.05.2021, тобто з пропуском строку, передбаченого ст. 294 КУпАП.

Разом з тим, як вже зазначалось вище, в клопотанні про поновлення строку скаржник зазначила, що копію оскаржуваної постанови отримала 29.04.2021 та в десятиденний строк подала апеляційну скаргу.

Дійсно, як вбачається з долученого до апеляційної скарги конверту, копію постанови судом першої інстанції направлено ОСОБА_1 05.04.2021, що підтверджено відбитком поштового штампу, а вручено 29.04.2021, що підтверджено витягом із відстеження відправлень Укрпошти.

З огляду на викладене, суд вважає, що наведені скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду є поважними.

Також суд враховує, що частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права" (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).

Ураховуючи викладене та виходячи з принципу верховенства права, положень статей 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 18.02.2021.

Письмові пояснення, надані суду апеляційної інстанції захисником Швець Ю.В. містять доводи, що фактично є тотожними доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції неодноразово, належним чином, повідомляв про час та місце судового розгляду ОСОБА_1 . В судове засідання - 31.05.2021 ОСОБА_1 не з`явилася. Від її захисника Дядюка Є.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 43).

В судове засідання - 14.06.2021 з`явилася ОСОБА_1 та її захисник Швець Ю.В. За клопотанням Швець Ю.В. розгляд справи відкладено на 29.06.2021.

У судове засідання 29 червня 2021 року ОСОБА_1 , як і її захисник Швець Ю.В., не з`явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджено розпискою (а.с. 57).

22 червня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання від захисника Швець Ю.В. про відкладення розгляду справи, посилаючись на поважність причин неявки в судове засідання, а саме на те що в період з 20.06.2021 по 30.06.2021 включно захисник Швець Ю.В. перебуватиме за межами України.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову у задоволені вказаного клопотання, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи питання про відкладення розгляду справи у судовому засіданні 14.06.2021 Швець Ю.В. не висловлювала заперечень, щодо обраної дати 29.06.2021, тому суд апеляційної інстанції вважає неповажними причини неявки в судове засідання.

Крім того, в судовому засіданні 14.06.2021 була присутня ОСОБА_1 , яка повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, не повідомляла суд апеляційної інстанції про неможливість розгляду справи за відсутності її захисника для здійснення належним чином захисту її законних прав та інтересів. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду від ОСОБА_1 не надходило

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена належними та допустимими доказами у розумінні ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№013622 від 28.11.2020, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписом з боді-камери поліцейського №АА00646.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки наркотичного сп`яніння.

У відповідності п. 6 розділу 1 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Відповідно до п. 4 розділу 2 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Пунктом 6 розділу 2 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, що кореспондується з ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Згідно з п. 7 розділу 2 Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

За приписами п. 10 розділу 2 Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

До протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №013622 додано результати огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , проведеного технічним засобом Драгер ALCOTEST 6820 №ARJL 02065 та роздрукованими на принтері № ARJK-0469 , з якого вбачається, що результат тесту становить 1,39 ‰ (а.с. 3).

З наданого суду акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що в графі «результат огляду на стан сп`яніння», проведеного з використанням спеціального технічного засобу Драгер ALCOTEST 6820 №ARJL 02065, зазначено: проба позитивна 1,39 ‰. Даний акт підписано двома свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 4).

В письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказано, що водій ОСОБА_1 в їх присутності погодилася, у встановленому законом порядку, пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», що вони засвідчили своїми підписами в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №013622 та результат тесту показав 1,39 ‰ (а.с. 6).

Згода ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп`яніння також підтверджується відеозаписом з боді-камери, що міститься в матеріалах справи.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається що ОСОБА_1 погодилася пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», у встановленому законом порядку. Результат тесту становить 1,39 ‰, що є більшим за встановлений законом показник в 0,2 проміле алкоголю в крові. За вказаних обставин, в установленому законом порядку, установлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Доводи скаржника про те, що вона не керувала транспортним засобом спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з боді-камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердила, що керувала транспортним засобом. Більше того, остання пояснила, що поїздка була вимушеною, оскільки вона поверталася за телефоном, який залишила. Вказала, що відстань була незначною і те, що в стані алкогольного сп`яніння вона краще керує автомобілем.

Також суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника, що відеозаписи, наявні в матеріалах справи, не можуть бути доказами з огляду на порушення положень Інструкції №1026 від 18.12.2018, оскільки вказаний відеозапис, у сукупності з іншими доказами, відображає фактичні обставини справи.

Крім того, зазначений вище відеозапис є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП. А також такі докази зібрано уповноваженою особою у відповідності до положенням статті 255 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не підписувала протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №013622, оскільки як зазначено в даному протоколі, остання відмовився від підпису. Однак, відмова від підпису у протоколі є правом ОСОБА_1 . Більше того, така відмова належним чином засвідчена інспектором Микольчуком Є.О. та свідками ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Також, такі доводи не спростовують висновку суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги, щодо порушення судом першої інстанції процесуального права скаржника та не направлення ОСОБА_1 копії постанови, у строк передбачений законодавством. Разом з тим порушене процесуальне право ОСОБА_1 відновлено шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги, щодо неналежного повідомлення та неможливості надати пояснення і заперечення не є підставою для скасування судового рішення. Крім того, таке право ОСОБА_1 відновлено шляхом перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Отже, суд першої інстанції при розгляді даної справи застосував положення ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підстав викладеного та керуючись ст. 289, 294 КУпАПУкраїни,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.Ф. Мазурик