Єдиний унікальний номер: 379/631/21
Провадження № 3/379/317/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі судді Музиченко Ольги Олегівни, розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли 14.07.2021 з відділення поліції № 2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 28.05.2008 Таращанським РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, пенсіонерки, до адміністративної відповідальності раніше не притягувалась,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №556301, складеного 22.04.2021 ДОП ВП №2 Білоцерківського РУП Ціліцьким В.В., 21.04.2021 близько 15 год. 50 хв. ОСОБА_2 в ході сварки зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , металевою кочергою розбила вікно у веранді біля вхідних дверей, своїм вчинком остання психологічно тиснула на свого чоловіка та провокувала подальший конфлікт, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не визнала та пояснила, що 21.04.2021 її чоловік прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння, вона у цей час білила у дворі. Він зайшов у будинок, закрився із середини та ліг спати. Коли вона закінчила роботу хотіла зайти в будинок, але не змогла, оскільки двері були зачинені, а чоловік їй не відчиняв. Для того, щоб потрапити всередину будинку вона взяла кочергу та розбила вікно у веранді та таким чином змогла із-зовні відчинити вхідні двері. Чоловік у цей час спав, вона його не будила і ніякого конфлікту з ним тоді не було. Поліцію вона викликала значно раніше, коли чоловік чинив насильство щодо неї самої.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

За результатами розгляду справи суд виносить постанову, зміст якої має містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи (частина друга статті 283 КУпАП).

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку) в межах якого суд здійснює розгляд справи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Суд констатує недоведеність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення додано незасвідчену копію рапорту від 21.04.2021, з якого вбачається, що 21.04.2021 о 15-52 год. до ЧС ВП №2 Білоцерківського РУП від оператора служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_2 , про те, що 21.04.2021 близько 15-50 год. в АДРЕСА_1 , чоловік заявниці не впускає до будинку. Зателефонувавши до заявниці під час розмови стало відомо, що остання перебуває в стані алкогольного сп`яніння та повідомила, що конфлікт вичерпано, тому послуг працівників поліції не потребує.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано незасвідчену копію пояснень ОСОБА_2 від 22.04.2021 з яких вбачається, що чоловік останньої спровокував конфлікт, оскільки перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вигнав та не впускав ОСОБА_2 до будинку за їхнім спільним місцем проживання в АДРЕСА_1 .

Письмових пояснень самого потерпілого ОСОБА_3 до протоколу не додано.

З наведеного суд висновує, що доказів вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали адміністративної справи не містять, натомість, викладені у протоколі обставини спростовуються поясненнями ОСОБА_2 , що є логічними, послідовними і узгоджуються із тими відомостями, що наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у даній справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 173-2 ч. 1, 266, 247, 283-287, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя Таращанського районного суду Київської області О. О. Музиченко