КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
Справа № 133/1296/21
провадження №3/133/1021/21
Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від Управління держпраці у Вінницькій області Державної служби України з питань праці відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який займає посаду сільського голови Самгородоцької сільської ради Козятинського району, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № ВН1823/487/П/ПТ від 05.04.2021 ОСОБА_1 , який є сільським головою Самгородоцької сільської ради, вчинив адміністративне правопорушення, яке було виявлене 26.03.2021 05.04.2021 при проведенні інспекційного відвідування, у Самгородоцькій сільській раді, а саме - заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки не виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Розпорядженням від 19.01.2021 р. за № 01/02-03 надано щорічну відпустку інспектору-юристу ОСОБА_2 з 20.01.2021 по 18.02.2021, а заробітна плата за весь час щорічної відпустки йому виплачена 29.01.2021. Також при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства не проводиться в день звільнення. Розпорядженням від 15.02.2021 за № 38/02 звільнено з роботи, з 16.02.2021 інспектора-юриста ОСОБА_2 згідно п.1 ст. 40 КЗпП, а виплата всіх сум, що належить йому від підприємства здійснена 24.02.2021; у Самгородоцькій сільській раді в інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата не обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Розпорядженням від 19.01.2021 за № 01/02-03 надано щорічну основну відпустку інспектору-юристу ОСОБА_2 з 20.01.2021 по 18.02.2021.Згідно пп.5.1 п.5 Колектовного договору Самгородоцької сільської ради матеріальна допомога на оздоровлення ОСОБА_2 в січні місяці 2021 р. не нарахована та не виплачена, що вплинуло на не правильне обчислення середньомісячної заробітної плати і суму вихідної допомоги ОСОБА_2 . Чим порушено вимоги абзацу третього пункту 2 розділу ІІ ПКМУ № 100.
Дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за ч.1 ст.41 КУпАП.
За змістом ч.1 ст. 41 КУпАП дії особи можуть бути кваліфіковані за цією статтею у випадку порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.
Відповідно до санкції статті за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП , може бути накладено штраф на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В судове засідання, призначене на 02.07.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, про те, що він був належним чином повідомлений про дату, час, місце розгляду справи свідчить довідка про доставку електронного листа, який доставлено до електронної скриньки 23.06.2021 о 09:38. ОСОБА_1 надав суду клопотання про слухання справи у його відсутність та про закриття справи про адміністративне правопорушення, посилаючись на відсутність складу правопорушення. При цьому зазначив, що факт порушення вимог законодавства про працю та охорону праці усунуто та відповідні кошти виплачено.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.
В розумінніст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Матеріалами справи доведено, що розпорядженням від 19.01.2021 р. за № 01/02-03 надано щорічну відпустку інспектору-юристу ОСОБА_2 з 20.01.2021 по 18.02.2021, однак заробітна плата за весь час щорічної відпустки виплачена 29.01.2021. Розпорядженням від 15.02.2021 за № 38/02 інспектора-юриста ОСОБА_2 16.02.2021 звільнено з роботи. Виплата всіх сум, що належить йому від підприємства здійснена 24.02.2021. Розпорядженням від 19.01.2021 за № 01/02-03 ОСОБА_2 надано щорічну основну відпустку з 20.01.2021 по 18.02.2021. Матеріальна допомога на оздоровлення в січні місяці 2021 р. не нарахована та не виплачена, що вплинуло на не правильне обчислення йому середньомісячної заробітної плати і суми вихідної допомоги.
За змістом ч.1 ст. 41 КУпАП порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю -
тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ст. 115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку.
Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
За змістом ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно ст. 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту
Отже, ОСОБА_1 як сільський голова Самгородоцької сільської ради, тобто уповноважена на виконання певних функцій та наділена певними обов`язками особа, повинен, як це вказано у ст. 141 КЗпП, неухильно додержуватись законодавства про працю.
Однак при звільненні працівника ОСОБА_2 було допущено порушення вимог закону про працю щодо нарахування та вчасного розрахунку; також були допущені порушення щодо несвоєчасної виплати заробітної плати за час щорічної відпутки.. При цьому сільський голова Самгородоцької сільської ради несе за це відповідальність.
Таким чином суд дійшов висновку, що підстав для закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (про що вказано у клопотанні ОСОБА_1 ) не вбачається, оскільки повний розрахунок по нарахованній заробітній платі та по нарахованих коштах про надання відпустки, матеріальної допомоги на оздоровлення, хоча і був проведений, однак із порушенням строків таких виплат, які встановлені КЗпП України, і це не знімає з сільського голови Самгородоцької сільської ради відповідальності за порушення трудового законодавства. Відповідно до зазначених вище норм закону ОСОБА_1 є особою, яка зобов`язана дотримуватись норм законодавства про працю, і, у разі їх порушення нести відповідальність.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № ВН1823/487/АВ/П/ПТ від 05.04.2021, актом Державної служби України з питань праці Управління держпраці у Вінницькій області №ВН1832/487/АВ від 05.04.2021, Приписом про усунення виявлених порушень законодавства про працю № ВН1823/487/АВ/П від 05.04.2021, Розпорядженням № 01/02-03 від 19.01.202 по відпустках, поясненням Начальнику відділу бухгалтерського обліку та звітності Самгородоцької сільської ради ОСОБА_3 де вона зазначила, що заробітна плата та виплата відпускних ОСОБА_2 за січень була виплачена згідно платіжної відомості 29.01.2021, а всі виплати за лютий були виплачені 24.02.2021.
Разом з тим належних доказів на спростування факту порушення ОСОБА_1 вимог трудового законодавства суду надано не було.
Відповідно до приписів ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує положення ст. ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Разом з тим, відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
При цьому суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, , а також те, що допущені порушення щодо невиплати заробітної плати за час щорічної відпустки, невиплати всіх сум при звільненні були усунуті у короткий проміжок часу, порушення щодо неправильного обчислення середньої заробітної плати також усунуті у квітні 2021 року шляхом перерахунку ОСОБА_2 зарплати (про що ОСОБА_1 були надані відповідні докази, що містяться у справі).
За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.
На думку суду, застосування усного зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 Кодексу Українипро адміністративніправопорушення мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
З положень ч. 2 ст. 284 Кодексу Українипро адміністративніправопорушення слідує, що при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи, тому провадження у справі слід закрити.
Відповідно до ст. 40-1 Кодексу Українипро адміністративніправопорушення та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки в даному випадку, особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, тому судовий збір не стягується.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 41, 221, 276, 279, 280, 283-291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст.41 Кодексу Українипро адміністративні правопорушення - закрити.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.О. Пєтухова

02.07.2021.