Справа № 234/2346/21
Провадження № 3/234/983/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Кравченко О.Ю., розглянув матеріали, які надійшли з Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , якому у відповідності до ст.268 КУпАП роз`яснені його права, -

за ст.173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 18 лютого 2021 року серії ВАБ № 613089, 10.02.2021 року приблизно о 08-00 годині за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 висловився у адресу дружини ОСОБА_2 грубою нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останньої та здійснив психологічне насильство у сім`ї. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18 лютого 2021 року серії ВАБ № 613090, 10.02.2021 року приблизно о 08-00 годині за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 висловився у адресу дружини ОСОБА_2 грубою нецензурною лайкою в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2019 року народження, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останнього та здійснив психологічне насильство у сім`ї. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та суду пояснив, що це була звичайна сварка, без нецензурної лайки. Дружині не сподобалось, що він не ночував вдома, вона його виганяла з дому, на що він також почав виганяти її з дому. Фізичною розправою не погрожував, вважає, що дружина на нього наговорює. На даний час шлюб між ними розірвано та вони є чужими людьми.

Захисник Грибовський Р.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що десь за чотири дні до цього випадку, чоловік ввечорі прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння зі своїм другом. Оскільки вдома була малолітня дитина, вона їх попросила залишити житло, та чоловік з другом поїхали на рибалку до ОСОБА_4 . Повернувся чоловік 09 лютого 2021 року ввечорі, а вранці 10 лютого 2021 року прокинувся та вчинив сварку, пробив ногою двері, кидав іграшки по всьому будинку, виганяв її та дитину з дому, кричав, що штрикне їх ножом, телефонував її матері, щоб вона забрала її з сином до себе. У стані алкогольного сп`яніння чоловік себе не контролює, тому вона викликала поліцію. На даний час шлюб між ними розірваний, з ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання дитини. Відносини з колишнім чоловіком вона не підтримує, на даний час з його боку ніяких переслідувань немає.

Вислухав пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї - це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Тобто згідно вказаної норми закону, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне вчинення домашнього насильства. Виходячи з пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VІІІ, під домашнім насильством слід розуміти діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство (п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону), як форма домашнього насильства, включає в себе словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Отже, виходячи з аналізу зазначених норм законодавства, під домашнім насильством, умисним вчиненням діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, розуміють не лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, а і інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні підтверджується: протоколами про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , поясненнями ОСОБА_5 , які вона надала у судовому засіданні.

Разом з тим, згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців із дня вчинення правопорушення, а при тривалому правопорушенні - не пізніше трьох місяців з дня його виявлення.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення було вчинено 10.02.2021 року, на теперішній час строк накладення адміністративного стягнення сплив, у зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1, ст. 283 ч. 7 КУпАП судовий збір у випадку закриття провадження у справі не стягується, відноситься за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.38, ст.40-1, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення передбаченого статтею 173-2 ч.1 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко