ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________ ______________________________________________
Справа № 623/2873/20 Головуючий суддя І інстанції Герцов О. М.
Провадження № 33/818/575/21 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: Порушення правил щодо карантину людей
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю секретаря Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Савіна О.С. на постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ленінакан, Вірменія, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст 44-3 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що 20 серпня 2020 року, о 12 годині 35 хвилин громадянин ОСОБА_1 , знаходячись в магазині розташованому за адресою: м. Ізюм, проспект Незалежності біля будинку 35-А, перебував без вдягнутого засобу індивідуального захисту, а саме без захисної маски, чим порушив постанову КМУ №500 від 17.06.2020 року та порушив правила щодо карантину людей.

Не погодившись з цим рішенням суду захисник ОСОБА_1 адвокат Савін О.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що оскаржувана постанова була ухвалена з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано норми матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх недослідження та ненадання їм належної оцінки, при цьому суд формально підійшов до встановлення обставин справи, не первіривши наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Разом з цим, адвокат Савін О.С. просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 жовтня 2020 року, посилаючись на те, що про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 стало відомо лише 10.12.2020 року після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження. В той же час, про зміст постанови стало відомо лише 16.12.2020 року після ознайомлення ним, як захисником, з матеріалами справи.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Савін О.С. не з`явилися про час та місце розгляду справ повідомлені належним чином, про що свідчать поштові зворотні повідомлення про вручення їм судових повісток (а.с.40,41). ОСОБА_2 надав до суду заяву, в якій він просить розглядати апеляційну скаргу без його участі.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст.ст. 268, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 та його захисника Савіна О.С.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя, - відкрито апеляційне провадження за скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Савіна О.С.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні ст. 44-3 КУпАП.

З огляду на відомості, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, пославшись на те, що вина останнього підтверджується, зокрема, відомостями протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №318700 від 20 серпня 2020 року (арк. 2), відомостями з рапорту інспектора ДОП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області Мирошниченка Є.Д. (а.с. 9), відомостями з довідки «АРМОР» (а.с.8).

Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд, з огляду на відомості, які є в матеріалах цієї справи, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Між тим, ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п. 10.1 Постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіратрної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» від 22.05.2020 року (зі змінами) № 641, на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Разом з цим, апеляційний суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу накладеного на ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини 2 статті 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

06 листопада 2020 року прийнято Закон України № 1000-IХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною другою такого змісту:

«Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Закон № 1000-IХ набрав чинності 21 листопада 2020 року.

Таким чином, з 21 листопада 2020 року передбачена інша адміністративна відповідальність за ті ж самі дії, що скоїв ОСОБА_1 20.08.2020 року.

Разом з цим, санкція частини 2 статті 44-3 КУпАП, передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є значно меншою ніж передбачено статтею 44-3 КУпАП на час скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з зазначених положень закону № 1000-IХ від 06 листопада 2020 року він пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за скоєне ним адміністративне правопорушення.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне, враховуючи вимоги п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, змінити постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_1 в частині накладеного розміру адміністративного стягнення зменшивши його до максимального розміру штрафу, передбаченого санкцією частини 2 статті 44-3 КУпАП, що пом`якшить відповідальність ОСОБА_1 та буде відповідати меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Савіна О.С. задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Савіна О.С. - задовольнити частково.

Постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 жовтня 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП змінити в частині розміру накладеного адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави, зменшивши його до п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 ( двісті п`ятдесят п`ять) гривень, в редакції ЗУ № 1000 ІХ від 06.11.2020 року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков