Справа № 344/4870/21
Провадження № 33/4808/411/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Тринчук В. В.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., з участю захисника Петрика Б.Ф., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Петрика Б.Ф. який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 02 червня 2021 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає АДРЕСА_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 гривні.

З оскаржуваної постанови суду слідує, що ОСОБА_1 20.03.2021 року о 15 год.10 хв. по вул. Вовчинецька, 192 в місті Івано-Франківську керувала транспортним засобом марки "Mersedes-Benz" S320 CDI д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася. Чим порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржуючи вказану постанову захисник Петрик Б.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 вважає її незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права, такою що підлягає скасуванню.

Вказує, що суд не з`ясував всіх фактичних обставин справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у справі доказам та обставинам справи, спрощено підійшов до розгляду справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, що призвело до винесення незаконної постанови суду.

Під час складання протоколу не дотримано вимог чинного законодавства щодо належності та допустимості доказів, працівниками поліції не вжито належних заходів щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, не надано жодних належних і допустимих доказів, які могли б підтвердити факт умисного скоєння ОСОБА_1 правопорушення, а факт вчинення правопорушення не зафіксовано належним чином, як того вимагає КУпАП.

Просить постанову Івано - Франківського міського суду від 02 червня 2021 року скасувати.Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В засіданні апеляційного суду 24.06.2021 року захисник Петрик Б.Ф. зазначив, що ОСОБА_1 знає про розгляд даної справи та її законні інтереси представлятиме він, згідно доручення наявного в матеріалах справи.

Заслухавши захисника Петрика Б.Ф., свідка ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251,252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

Вище вказана постанова не може вважатися законною та обґрунтованою.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи: відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених суддею при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальності за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Під час судового розгляду суддя таких вимог не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи підставою складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 стала її відмова пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В мотивувальній частині постанови, суддя встановив, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а після наведення доказів, зробив висновок, що дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Крім того, в постанові суду першої інстанції є неправомірним посилання суду на пояснення свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні при розгляді справи щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП участі не брав, оскільки відомості щодо нього в ній відсутні.

Викладені у такий спосіб обставини свідчать про їх формальне перенесення у судове рішення, а не встановлено суддею факт обставин, за яких було вчинено правопорушення.

Такі порушення закону не можуть залишатись поза увагою апеляційної інстанції та потребують відповідного реагування для недопущення подібних випадків при виготовленні судових рішень, в подальшому.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він складений в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , також вказано, що до протоколу додаються пояснення цих свідків, однак в матеріалах провадження вони відсутні.

Окрім цього, в матеріалах провадження (а.с 22) наявне клопотання захисника Петрика Б.Ф. про здійснення судового розгляду з фіксуванням технічними засобами.

Однак, з наявних матеріалів провадження, суддя не вирішив дане клопотання.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить із наступного.

На переконання суду апеляційної інстанції, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом серії ДПР 18 № 049874 від 20 березня 2021 року, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Ці докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за наявності відповідного медичного висновку, а так само й за відмову від проходження медичного огляду. При цьому, обставини самої відмови від проходження огляду повністю підтверджені відеозаписом з нагрудної камери поліцейських.

Щодо доводів наведених стороною захисту з приводу причин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то вони не заслуговують на увагу, як такі, що не є поважними.

Посилання апелянта на незаконність дій працівників поліції є безпідставними, оскільки не відповідають доказам у справі.

Матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, об`єктивно підтверджується, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Між тим, ОСОБА_1 від виконання законних вимог працівників поліції відмовилася, що засвідчив відеозапис, ці обставини не були спростовані під час апеляційного розгляду.

Щодо доводів наведених в апеляційній скарзі захисником, з приводу того, що ОСОБА_1 не була ознайомлена з направленням на проходження медичного огляду, то вони є безпідставними, оскільки відповідно до Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" від 09.11.2015 № 1452/735 дане направлення надається водієві для проходження огляду в закладі охорони здоров`я, в той час коли ОСОБА_1 відповідно до матеріалів справи взагалі відмовилась від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладені обставини, скасувавши постанову, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника та вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною.

Керуючись ст.376 КПК України, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Петрика Б.Ф., який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 02 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз