Справа № 675/292/21
Провадження № 3/675/153/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Столковський В. І., з участю: секретаря судового засідання Гук-Миронюк Ю. Г., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав адміністративні матеріали, що надійшли з відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , фізичну особу-підприємця, рнокпп - НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

16 лютого 2021 року близько 15 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 , являючись фізичною особою-підприємцем та продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому по АДРЕСА_2 , обслуговувала покупця без вдягнутих засобів індивідуального захисту, а саме: без захисної маски, що закриває ніс та рот, чим допустила порушення вимог пп. 14 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнала та вказала, що являється фізичною особою-підприємцем та здійснює свою діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому по АДРЕСА_2 , в якому також працює продавцем. Так, 16 лютого 2021 року близько 15 год. 00 хв. вона обідала та пила чай, а тому зняла захисну маску. У цей момент до її магазину зайшла ОСОБА_2 , щоб придбати продукти харчування, та попросила води, бо погано себе почувала. Будучи розгубленою у зв`язку з тим, що у ОСОБА_2 погіршилося самопочуття, вона забула одягнути захисну маску. ОСОБА_1 щиро розкаялася у вчиненому та пообіцяла у подальшому порушень не допускати.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доводиться наступними доказами, дослідженими суддею у судовому засіданні.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

У відповідності до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно з пп. 14 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме: забороняється діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких, зокрема, не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, та не здійснюється належний контроль за їх використанням.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2021 року серії АПР18 № 692110 16 лютого 2021 року близько 15 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 , являючись фізичною особою-підприємцем та продавцем у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому по АДРЕСА_2 , обслуговувала покупця без вдягнутих засобів індивідуального захисту, а саме: без захисної маски, що закриває ніс та рот, чим допустила порушення вимог пп. 14 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначила, що «вона перебувала на робочому місці без маски, тому що зняла її для того, щоб пообідати та попити чаю».

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці в магазині, обслуговувала покупця без одягнутих засобів індивідуального захисту та одягнула маску після зробленого зауваження працівником поліції.

Згідно з наявною у матеріалах справи випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 являється фізичною особою-підприємцем з 19 грудня 2019 року.

У відповідності до витягу з реєстру платників єдиного податку від 24 грудня 2019 року № 244 ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року перебуває на спрощеній системі оподаткування, належить до 2-ї групи платників єдиного податку, вправі здійснювати діяльність із роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, інших видів роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, іншу допоміжну діяльність у сфері транспорту.

За змістом договору позички від 01 січня 2021 року предметом даного договору є магазин площею 28,4 кв. м., розташований у АДРЕСА_2 , який переданий ОСОБА_3 ОСОБА_1 в безстрокове користування.

Зазначене нежитлове приміщення ОСОБА_1 використовує у своїй господарській діяльності.

Передбачена пп. 14 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, заборона була перенесена у пп. 12 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2021 року № 104 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України».

Тобто адміністративна відповідальність за порушення заборони щодо діяльності суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких, зокрема, не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, фактично не скасовувалась.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Разом з тим, суддя, аналізуючи вказані зміни у чинному законодавстві, приходить до висновку, що порушення, яке інкриміновано ОСОБА_1 , не скасоване, а перенесене до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 у іншій редакції, в тому підстав для закриття провадження у справі у відповідності до ст. 8, п. 6 ст. 247 КУпАП та ст. 58 Конституції України суддя не вбачає, оскільки дані зміни не пом`якшують та не скасовують відповідальність особи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду ствердила, що 16 лютого 2021 року вона зайшла до магазину ОСОБА_4 », що в с. Лютарка Ізяславського району Хмельницької області, щоб придбати продукти харчування. У цей момент її самопочуття погіршилося, тому вона попросила ОСОБА_1 , яка в цей момент пила чай, дати їй води, а остання розгубилася та не одягнула захисну маску.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 , являючись суб`єктом господарювання та продавцем магазину, що обслуговує відвідувачів, зобов`язана була забезпечити дотримання умов карантину, запроваджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», щодо заборони діяльності суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких, зокрема, не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту, зокрема захисними масками або респіраторами, що закривають ніс та рот, чого нею зроблено не було.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідка ОСОБА_2 , перевіривши письмові матеріали справи, вважаю, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі ст. 34 КУпАП, є щире розкаяння винної.

Обставин, що відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Разом з тим, відповідно до положень ст.ст. 22, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України. При вирішенні питання про накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відтак, враховуючи, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, визнала свою вину та щиро розкаялася у вчиненому, вперше допустила порушення умов карантину, будучи розгубленою у зв`язку з погіршенням самопочуття у відвідувача магазину ОСОБА_2 , будь-яких негативних наслідків від її дій не настало, вважаю, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 8, 22, 33-35, 44-3 ч. 1, 221, 245, 251, 280, 283-287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. І. Столковський