Справа № 456/2768/21
Провадження № 3/456/1474/2021
ПОСТАНОВА
іменем України

30 червня 2021 року місто Стрий Львівської області

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, котрі надійшли від Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , проживаючого фактично по АДРЕСА_3 , з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця за контрактом на посаді оперативного чергового командного пункту військової частини НОМЕР_1 міністерства оборони України, користується пільгами, передбаченими учасникам бойових дій, раніше протягом року до адміністративної відповідальності притягався,
за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії А 2847 за № 6 від 07.06.2021 року стверджується, що 06.06.2021 року о 08:00 год. заступником командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України підполковником ОСОБА_2 , який виконував у цей день обов`язки відповідально по частині з невідкладних питань, на шикуванні особового складу добового наряду отримав доповідь від майора ОСОБА_1 про наявність в строю особового складу добового наряду. В подальшому, після шикування, особовий склад добового наряду убув на проходження медичного огляду в медичний пункт частини, однак майор ОСОБА_1 на медичний огляд не прибув та самостійно залишив територію військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України. На розвід добового наряду о 09:25 год. майор ОСОБА_1 також не прибув. Після цього підполковник ОСОБА_2 вирішив зателефонувати майору ОСОБА_1 для того, щоб дізнатись причину неприбуття на медичний огляд та розвід добового наряду, на що отримав відповідь від майора ОСОБА_1 про те, що він заступити не зможе, без пояснення відповідних причин цьому. Проте, під час розмови з майором ОСОБА_1 , підполковник ОСОБА_2 відчув, що його розмова була нечіткою, а тому він зрозумів, що майор ОСОБА_1 може перебувати в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому, спільно із начальником медичної служи військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України підполковником медичної служби ОСОБА_3 , підполковник ОСОБА_2 прибули до майора ОСОБА_1 по місцю його фактичного проживання. Коли майор ОСОБА_1 відчини вхідні двері у своє житло, вказані посадові особи військової частини побачили, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння (pізкий запах з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації руху). Після цього, згідно направлення тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 Мністерства оборони України підполковника ОСОБА_4 , майора ОСОБА_1 було доставлено до КНП «Стрийська центральна районна лікарня» на освідчення по факту алкогольного сп`яніння, за результатом котрого було видано довідку за № 1779 від 06.06.2021 року про те, що майор ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, 1,4% проміле.
В результаті стверджується, що майор ОСОБА_1 06.06.2021 року, як військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України скоїв військове адміністративне правопорушення, а саме, появився на території зазначеної військової частини в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 06.06.2021 року був на ранковому шикуванні, котре відбувається на території військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щоранку о 08:00 год., проте після цього, в силу свого незадовільного стану здоров`я через постійну втому внаслідок тривалого не перебування у щорічній відпустці, а також через певні особисті проблеми, пішов за місцем свого фактичного проживання з метою перепочити та намагатися владнати проблему до 09:00 год., що йому не вдалося, а тому він вирішив на розвід добового наряду о 09:25 год. не приходити, про що повідомив телефоном підполковника ОСОБА_2 .. Після таких дій до нього у квартиру прийшов заступник командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ОСОБА_2 , разом із начальником медичної служби цієї військової частини ОСОБА_3 , та вимагали пройти огляд на стан сп`яніння. Оскільки він за своїм становищем не може опиратися їх наказам, то вони усі разом у подальшому поїхали до КНП «Стрийська центральна районна лікарня», де він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння. Не заперечував тієї обставини, що він дійсно, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України по стройовій частині про склад добового наряду від 04.06.2021 року за № 153-НР, повинен був нести у зазначений день добовий наряд, однак мав місце незадовільний стан його здоров`я та певні особисті проблеми. Зазначив також, що спиртні напої на території військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України не вживав і там у нетверезому стані вранці не перебував, так як вжив спиртне в силу неможливості вирішення своєї проблеми за місцем свого фактичного проживання.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 173-2 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за вчинення дій, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду. В свою чергу, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно, абзацом 12 ст. 1 Закону України «Про оборону» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період введений в дію на території України, починаючи від 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року за № 303/2014. Водночас, Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав. Отже, особливий період досі триває.

Між тим, як встановлено в фабулі протоколу серії А 2847 за № 6 від 07.06.2021 року, майор ОСОБА_1 06.06.2021 року, як військовослужбовець, в умовах особливого періоду не прибув на ранковий розвід добового наряду, котрий відбувся о 09:25 год. 06.06.2021 року, після чого заступник командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України підполковником ОСОБА_2 , разом із начальником медичної служи цієї військової частини підполковником медичної служби ОСОБА_3 , прибули до майора ОСОБА_1 по місцю його фактичного проживання, де побачили, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, після чого вжили заходів та змусили його пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.
Отже, фабула відображена у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції статті 172-20 КУпАП, оскільки відповідальність згідно неї настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як зазначалось вище та встановлено у ході судового розгляду, ОСОБА_1 на території військової частини за вживанням алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів пійманий не був, він же 06.06.2021 року не появлявся на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а, отже, й не виконував обов`язків військової служби в нетверезому стані, і оскільки, останній, поїхав разом із заступником командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України підполковником ОСОБА_2 та начальником медичної служи цієї військової частини підполковником медичної служби ОСОБА_3 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Стрийська центральна районна лікарня», то й не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Суддя констатує, що не порушення майором ОСОБА_1 жодного із названих елементів, котрі зазначені в диспозиції інкримінованої статті КУпАП, в своїй сукупності виключає склад у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Отже, встановлені обставини адміністративної справи, у їх сукупності, дають судді підстави для висновку, що направлені до Стрийського міськрайонного суду Львівської області адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують у його діях складу наведеного адміністративного правопорушення, є сумнівними.

У свою чергу, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», про котрий наголошує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» («Ireland v. The United Kingdom», заява № 5310/71), та котрий застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», на чому, власне, наголошується Європейським Судом з прав людини у його рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» («Korobov v.Ukraine», заява № 39598/03).

То ж суддя, враховуючи усе вищезазначене, у відповідності до положень ст. ст. 251-252 КУпАП, з урахуванням також положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а, отже, є підстави для застосування наслідків цього, визначених пунктом 1 ст. 247 КУпАП, без необхідності повернення протоколу про адміністративне правопорушення для належного оформлення.

Так, згідно пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на що, слід винести передбачену пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Крім того, суддя враховує, що пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому, виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору. До того ж, відповідно до пункту 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Керуючись ст. ст. 9, 40-1, 172-20, 245, 247, 251-252, 271-272, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Копію постанови протягом трьох днів вручити під розписку або ж вислати особі, щодо якої її винесено , про що зробити відповідну відмітку у справі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя В.Я. Микитин