Номер провадження: 33/813/937/21
Номер справи місцевого суду: 521/335/21
Головуючий у першій інстанції Поліщук І.О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря Дубрянської Н.О., представника Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А., адвоката Радіонова О.Л., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,

встановив:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 483 ч 1 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, а саме 2 787 030,60 грн., з конфіскацією на користь держави вилученого за протоколом про порушення митних правил № 1105/50000/20 від 03.11.2020 року, товару. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 21.05.2019 року між ТОВ «УБП «Мегаполіс» в особі директора ОСОБА_1 та фірмою «Vitatex trading Kft» (Угорщина) було укладено контракт №637-D-19UA щодо поставки в Україну товарів.

В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту, 29.02.2020 року до м/п «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби з Туреччини на умовах поставки «CPT UA Kyiv» на судні закордонного плавання «YM Inventive» прибув контейнер ARKU8404484 з товаром «котли для опалення та запчастини до них» вагою брутто 13970 кг.

02.03.2020 року декларантом ТОВ «Сіар груп» ОСОБА_2 , який діє на підставі договору №2 про надання послуг по декларуванню та митного оформленню товарів від 18.10.2019 року була підготовлена та подана до митного оформлення митна декларація (далі МД) в режимі «ІМ 40 АА», яка була прийнята митним органом та зареєстрована за номером №UA500020/2020/206591.

Разом з митною декларацією гр. ОСОБА_2 , як підставу для переміщення товару, який надійшов у контейнері ARKU8404484, Одеській митниці було надано передбачені ст. 335 МК України документи серед яких: інвойс від 14.02.2020 року №HSX-146815, пакувальний лист від 14.02.2020 року до вказаного інвойсу, коносамент від 14.02.2020 року №ML02550, контракт №637-D- 19UA від 21.08.2019 року, та інші товаросупровідні документи.

Відповідно до наданих разом з митною декларацією документів, в контейнері переміщено товар:?

- Товар №1 «котли для центрального опалення, газові, матеріал теплообмінника - сталь, потужністю не більш як 100 кВт, побутового призначення, всього 405 шт. ОСОБА_3 , виробник: немає даних, Країна виробництва - TR, вагою брутто 13615 кг, нетто 12805 кг, код УКТЗЕД ;

- Товар №2 «допоміжне обладнання для використання з котлами для центрального опалення, частини димоходу, в асортименті, всього 145 упак. Торгівельна марка: немає даних, виробник: немає даних, Країна виробництва - TR, вагою брутто 355 кг, нетто 310,94 кг, код УКТЗЕД .

Вартість вищевказаного товару за МД № UA500020/2020/206591 склала 625489,69 грн.

Згідно інвойсу компанії «Vitatex trading Kft» від 14.02.2020 №HSX- 146815 вартість товару складає 25436,75 доларів США.

Продавцем є компанія «Vitatex trading Kft» (Угорщина), відправником товару э компанія «Eleks dis ticaret a.s.» (Туреччина), a покупцем та одержувачем є ТОВ «УБП «Мегаполіс» (04060, Україна, м. Київ, вул. Ольжича, З 5-А, офіс 31, ).

Вищевказаний товар було оформлено в Одеській митниці Держмитслужби у митному відношенні в режимі імпорт та після митного оформлення випущений у вільний обіг.

Разом з тим, з метою з`ясування питання про автентичність поданих митним органам України документів на зазначені товари через Департамент митних платежів та митної вартості Держмитслужби було направлено запит до державних органів Туреччини.

01.10.2020 року до Одеської митниці Держмитслужби листом Департаменту митних платежів та митної вартості Держмитслужби від 01.10.2020 року №15/15- 02-03/7.10/1671 надійшла відповідь Генеральної Дирекції з міжнародних угод та ЄС Міністерства торгівлі Республіки Туреччина №4.01.03/UA- 544/2800-55559922 від 06.07.2020 року із наданням експортних документів, які були підставою для відправки товарів з Туреччини на Україну.

В ході опрацювання інформації, яка надана у експортних документах державних органів Туреччини (експортна декларація №20350300ЕХ024192 від 14.02.2020 року, інвойс від 13.02.2020 року №ЕЕ000059) було встановлено, що дійсно в лютому 2020 року з Туреччини компанія «Eleks dis ticaret a.s.» здійснила відправлення контейнера ARKU8404484 з товаром «котли для опалювання» до України, але на адресу підприємства «Luxury capital company ltd» (04703, Куренівська, 14-Б, м. Київ).

Так, під час перевірки документів які були надані при імпорті товару до України та документів, які надавались при експорті в Туреччині було встановлено, що фактично товар, оформлений у Одеській митниці Держмитслужби за МД № UA500020/2020/206591 від 02.03.2020 року оформлювався в режимі «експорт» до України у митних органах Туреччини на умовах поставки «FOB - IZMIR», за експортною митною декларацією №20350300ЕХ024192 від 14.02.2020 року.

Також, відповідно наданим до Одеської митниці документам та згідно МД № UA500020/2020/206591 від 02.03.2020 року та інвойсу компанії «Vitatex trading Kft» від 14.02.2020 року №HSX-146815 вартість товару складає 25436,75 доларів СІЛА. Згідно отриманої відповіді держаних органів Туреччини встановлено, що фактично вартість товарів згідно експортної декларації №20350300ЕХ024192 від 14.02.2020 року та інвойсу турецької компанії «Eleks dis ticaret a.s.» від 13.02.2020 №EE 000059 складала 13340 доларів США (2787030,6 грн. згідно курсу НБУ на день митного оформлення).

Тобто, різниця між вартістю товарів зазначеної у наданому до Одеської митниці Держмитслужби інвойсу компанії «Vitatex trading Kft» від від 14.02.2020 року №HSX-146815 (25436,75 доларів США) та фактичною загальною вартістю товарів оформлених з Туреччини до України (113340), складає 87 903,25 доларів США, (по курсу НБУ 2 161 540,91 грн.), що свідчить та підтверджує суттєве заниження вартості товарів, оформлених у Одеській митниці Держмитслужби.

Так, за результатами опрацювання інформації наданої Генеральної Дирекції з міжнародних угод та ЄС Міністерства торгівлі Республіки Туреччина стосовно законності ввезення на митну території України товарів на адресу української компанії ТОВ «УБП «Мегаполіс» () встановлено, що відомості, зазначені у наданих до Одеської митниці Держмитслужби товаросупровідних документах та митній декларації, не відповідають даним зазначеним в експортних митних документаціях при вивезенні товарів з Туреччини та є недостовірними стосовно одержувача, вартості товару та умов поставки.

Переміщення товарів через митний кордон України на адресу ТОВ «УБП «Мегаполіс» () здійснено шляхом надання до митниці в якості підстави для переміщення товарів, документів які містять неправдиві дані стосовно одержувача, вартості товару та умов поставки.

Одержувачем вказаного товару є ТОВ «УБП «Мегаполіс» () в особі директора гр. України ОСОБА_1 , який як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п.43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.

Відповідно до ст. 459 МК України при вчиненні порушень митних правил підприємствами, суб`єктами відповідальності за порушення митних правил є посадові особи цих підприємств.

Таким чином, директором ТОВ «УБП «Мегаполіс» () в особі директора гр. України ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів на суму 2 787 030,6 грн. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товарів, документи, які містять неправдиві відомості щодо вартості товару, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

На підставі вищевказаних обставин, у відношенні гр. України ОСОБА_1 було складено протокол про ПМП №1105/50000/20 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погоджуючись з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з підстав того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки декларантом був не ОСОБА_1 , а митний брокер ТОВ «Сіар груп» в особі ОСОБА_2 . Митним органом не надано доказів того, що саме апелянт вчинив правопорушення або те, що ОСОБА_1 знав про цей факт подання декларації митному органу. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Представник власника товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення.

Позиція митного органу ґрунтується виключно на відповіді Генеральної дирекції з міжнародних угод та ЄС Міністерства торгівлі Республіки Туреччина стосовно законності ввезення на митну територію України товарів на адресу української компанії ТОВ «УБП «МЕГАПОЛІС», однак лист Генеральної дирекції з міжнародних угод та ЄС Міністерства торгівлі Республіки Туреччина не містить офіційного перекладу та відомостей про перекладача, який залучався до його здійснення. За таких обставин зміст вказаного листа не повинен був братися судом першої інстанції до уваги з огляду на неможливість достовірно встановити його зміст.

Крім того судом першої інстанції було порушено право апелянта на захист, оскільки всупереч вимогам ст. 268 КУпАП не повідомив про час, місце та дату розгляду справи, чим позбавив його права подавати докази, заявляти клопотання.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, та винести нову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши адвоката Радіонова О.Л., який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, представника Одеської митниці Держмитслужби Кептене Д.А., який просив залишити постанову суду першої інстанції в силі, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.

Згідно зі ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції в ході розгляду справи дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України, однак з таким висновком суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погодитись не може за таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціального виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зі змісту правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, слідує, що:

- об`єктом правопорушення за ч.1 ст. 483 МК України, пов`язаного з порушенням митних правил, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

- об`єктивною стороною передбаченого ч.1 ст. 483 МК України правопорушення є: переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

- суб`єктом наведеного правопорушення є громадяни декларанти, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами посадові особи цих підприємств.

- суб`єктивна сторона за ч.1 ст. 483 МК України передбачає прямий умисел, тобто, винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з конкретною метою порушення встановленого порядку.

Таким чином, правопорушення передбачене ч.1 ст.483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару є підробленими, чи містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду України для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил» із послідуючими змінами від 30.05.2008 року №8).

Згідно п.5 ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді.

Судом встановлено, що 21.05.2019 між ТОВ «УБП «Мегаполіс» в особі директора ОСОБА_1 та фірмою «Vitatex trading Kft» (Угорщина) було укладено контракт №637-D-19UA щодо поставки в Україну товарів.

В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту, 29.02.2020 до м/п «Одеса» Одеської митниці Держмитслужби з Туреччини на умовах поставки «CPT.UA Kyiv» на судні закордонного плавання «YM Inventive» прибув контейнер ARKU8404484 з товаром «котли для опалення та запчастини до них» вагою брутто 13970 кг.

02.03.2020 року декларантом TОB «Сіар груп» ОСОБА_2 , який діє на підставі договору №2 про надання послуг по декларуванню та митного оформленню товарів від 18.10.2020 року була підготовлена та подана до митного оформлення митна декларація (далі МД) в режимі «ІМ 40 АА», яка була прийнята митним органом та зареєстрована за номером №UA500020/2020/206591.

Разом з митною декларацією гр. ОСОБА_2 , як підставу для переміщення товару, який надійшов у контейнері ARKU84Q4484, Одеській митниці було надано передбачені ст. 335 МК України документи серед яких: інвойс від 14.02.2020 №HSX- 146815, пакувальний лист від 14.02.2020-до вказаного інвойсу, коносамент від 14.02:2020 №МЕ02550, контракт №637-D-19UA від 21.05.2019, та інші товаросупровідні документи. Митне оформлення було проведено, товар був випущений в вільний обіг.

Разом з тим, з метою з`ясування питання про автентичність поданих органам доходів та зборів України документів на зазначені товари було направлено запит до митних органів Туреччини.

На вказаний запит до Одеської митниці ДФС листом Департаменту адміністрування митних платежів ДФС України надійшла відповідь митних органів Туреччини із наданням експортних митних декларацій, які були підставою для відправки товарів з Туреччини на Україну.

Як вбачається з зазначеного протоколу підставою для його складання послужило відповідь з митних органів Турецької Республіки за результатами перевірки, проведеної стосовно законності ввезення на митну територію України товарів на адресу ТОВ «УБП «Мегаполіс».

Так, згідно з вказаною відповіддю, митний орган вважає, що відомості, зазначені у наданих до Одеської митниці ДФС товаросупровідних документах та митних деклараціях, не відповідають даним зазначеним в експортних митних документаціях при вивезені товарів з Туреччини та є недостовірними стосовно отримувача товару та вартості товару.

З відповіді митних органів Турецької Республіки вбачається, що експортна декларація стосувалась іншої юридичної фірми «Luxury capital company ltd», яка була зазначена, як отримувач товару. В судовому засіданні представник Одеської митниці Держмитслужби пояснив, те що Одеська митниця ідентифікувала дану експортну декларацію саме з ТОВ «УБП «Мегаполіс» в особі директора ОСОБА_1 , оскільки співпадав номер контейнеру, в якому переміщувався товар. Будь-яких запитів щодо іншої фірми Одеська митниця не робила.

Разом з експортною декларацією митними органами Туреччини не було надано до Одеської митниці ДФС контракти, укладені між відправниками товару та покупцем товару.

Представник Одеської митниці в судовому засіданні також посилався на те, що контракт від 21.05.2019 року є сфальсифікованим, однак суд апеляційної інстанції дані доводи визнає неспроможними з тих підстав, що митними органами не були надані належні та допустимі докази, а саме матеріали справи не містять будь-яких судових рішень, які б встановили вказані обставини. Крім того, працівниками Одеської митниці не було витребувано відомостей з Угорської сторони щодо укладення та подальшого виконання вищезазначеного контракту. Не було витребувано відповідні документи з ТОВ «УБП «Мегаполіс», не допитувався ОСОБА_1 з цього приводу.

Також судом апеляційної інстанції було надано представнику Одеської митниці Держмитслужби час на те, щоб надати суду належним чином перекладений текст запиту, який було направлено митницею на адресу Генеральної Дирекції з міжнародних угод та ЄС Міністерства торгівлі Республіки Туреччина для того, щоб розуміти, яку саме інформацію було затребувано. Однак представник митниці перекладеного тексту даного запиту суду не надав.

Отже, суд апеляційної інстанції не може покласти в вину ОСОБА_1 неналежні докази експортну декларацію митних органів Турецької Республіки, що стосується іншого отримувача, іншої ваги, не перекладеної у встановленому порядку для з`ясування товару, який у даній декларації зазначений та посилання на фальсифікацію контракту без наявних доказів.

Посилання представника Одеської митниці Держмитслужби на те, що вартість товару складає більшу суму ніж зазначена при митному оформленні, а також на те, що викликає підозру той факт, що ціни вказані у доларах США а не у Євро, гуртуються лише на припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 189 Господарського кодексу України, ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях, а у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися у іноземній валюті за згодою сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 190 Господарського кодексу України, вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни.

В ст. 632 ЦК України також вказано, що ціна в договорі встановлюються за домовленістю сторін.

Отже, сторони контракту мають право самостійно визначати вільні ціни на товари. Відповідно до інвойсу сторони визначили вільну ціну товару, яка була фактично сплачена ТОВ «УБП «Мегаполіс» на адресу компаній «Vitatex trading Kft» (Угорщина).

Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1 - основний та 2 - другорядні.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Як вбачається з матеріалів справи, під час митного оформлення ТОВ «УБП «Мегаполіс» підтвердив митну вартість товару за МД, яка базується на ціні, що фактично була сплачена за товар, з урахуванням корегувань митної вартості.

Крім того судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент декларування товарів їх кількість та найменування відповідали зазначеним в товаросупровідних документах, зокрема, в інвойсі та пакувальному листі, оскільки на момент огляду вантажу та декларування товару законність наданих документів, які стали підставою для митного оформлення, перевірялися митним органом та не викликали жодних сумнівів, фактично встановивши автентичність наявного та заявленого товару.

Проте, у протоколі про порушення митних правил за № 2701/50000/18 від 03.09.2018 року, Одеською митницею ДФС не вказано в чому конкретно полягало саме приховування від митного контролю ОСОБА_1 товару.

В рекомендаціях, наданих в узагальненні судової практики, зробленим Верховним судом України 11.06.2008 року «Практика застосування законодавства про контрабанду та порушення митних правил», зазначено, що у постановах про правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 483 МК України, судді мають зазначати, в чому конкретно полягало приховування особою товарів від митного контролю, які засоби вона для цього використовувала».

Жоден з документів, що подавалися митному органу при митному оформлені товару, як підстави для переміщення товарів, підробленими або одержаними незаконним шляхом, або такими, що містять неправдиві відомості, не визнавалися.

Також, з матеріалів справи вбачається, що єдиною підставою для порушення справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 є відповідь митних органів Туреччини.

Відповідно до ст. 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Однак, переклад зазначених листів з іноземної мови на українську мову не здійснювався взагалі, не засвідчений належним чином, тобто є неофіційним. За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що дані листи не можуть бути визнані як документи взагалі і, зокрема, як доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєні саме правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Слід зазначити також, що в судовому засіданні в суді першої інстанції та під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції Одеською митницею ДФС не було надано належним чином здійсненого перекладу листа митної адміністрації Туреччини, який був підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що товар був випущений у вільний обіг і оформлений з додержанням усіх умов переміщення товарів у режимі «імпорт», які встановлені ст. 75 МК України, що передбачає подання митному органу документів, що засвідчують підстави, та умови ввезення товарів на митну територію України, сплату податків і зборів, якими обкладаються товари під час ввезення на митну територію України, дотримання вимог, передбачених законом, щодо заходів нетарифного регулювання та інших обмежень. Таким чином, митним органом була перевірена і встановлена законність митного оформлення товару.

Тому суд, аналізуючи вищевикладені обставини та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважає, що митним органом не було надано достовірних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 і його винуватість не доведена.

Таким чином, суд вважає, що митницею не надано достатніх доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а висновки митного органу не підтверджуються достовірними даними, тому районний суд дійшов помилкового висновку про те, вина ОСОБА_1 була доведена, а тому це є підставою для закриття провадження по справі, через відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, ст. 461, ч. 2 ст. 467, 483, 486, ч. 2 ст. 522, ч. 5 ст. 529 МК України, суддя, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби залишити без Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова