Справа № 347/855/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2021 м. Косів

Суддя, Косівського районного суду, Івано-Франківської області Крилюк М.І.

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Косівського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, гр. України, -

- за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Згідно протоколу серії ДПР18№231604 правопорушення вчинено за наступних обставин:

03.05.2021 року о 00,01 год в с.Рожнів по вул. Небесної Сотні Косівського району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Ауді А 6 з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, запах алкоголю з ротової порожнини . Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 Правил Дорожного Руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав письмове пояснення та просить закрити щодо нього справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши фактичні обставини та письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного:

Наявні в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №231604 від 03.05.2021 р викладені відомості про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є поспішними та не підтвердженими і такими, що суперечать відомостям викладених в цьому ж протоколі про те, що водій відмовився від освідчення на стан алкогольного сп`яніння.

В матеріалах справи наданих працівниками поліції на розгляд суду відсутні беззаперечні докази того, що ОСОБА_1 , допустив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме що він 03.05.2021 року о 00,01 год в с.Рожнів по вул. Небесної Сотні Косівського району Івано-Франківської області керував автомобілем марки Ауді А 6 з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, запах алкоголю з ротової порожнини та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків.

Суд звертає увагу, що належних доказів на підтвердження того, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 у присутності свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як того вимагають положення ст. 266 КУпАП та Інструкції матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які були долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Всупереч Наказу МВС України за № 1026 від 18.12.2018, що зареєстрований у Міністерстві юстиціїї 11.01.2019 за № 28/32999 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», а саме п. 5 Розділу 1 Інструкції, працівники поліції не включили портативний відеореєстратор з моменту початку виконання службових обов`язків і не забезпечили ведення відеозйомки безперервно до її завершення.

Окрім того працівниками поліції не зафіксовано факту зупинки транспортного засобу та не вбачалося підстав для зупинки транспортного засобу, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Із відтвореного та переглянутого долученого до матеріалів справи DVD диску вбачається, що подія зафіксована на диску відбувалась в темну пору доби, ОСОБА_2 було запропоновано пройти освідчення для визначення стану алкогольного сп`яніння, від проходження якого останній фактично не відмовлявся та заявляв клопотання про забезпечення йому права на захист, тобто вказував на те, що бажає скористатись послугами адвоката в присутності якого надасть пояснення. При чому ОСОБА_3 наданавав згоду на проходження огляду для визначення стану сп"яніння, та не заперечував і проти проведення такого огляду в закладі охорони здоров"я, тобто - медичному огляді, який проведено не було.

Натомість працівниками поліції проігноровано клопотання ОСОБА_1 , та не надано можливості скористатись правою допомогою, чим порушено право останнього на захист.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що поняття кримінальне обвинувачення , яке використовується у статті 6 Конвенції, має автономний характер і його необхідно розуміти лише виходячи з положень Конвенції.

Подібне застереження означає, що виведення у законодавстві країн-учасниць з-під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень і віднесення їх до юрисдикції інших органів, що може означати визнання національним законодавцем таких проступків адміністративними, для Європейського Суду не матиме значення.

Визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється Європейським Судом не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини", "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд неодноразово вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки "право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника та інші.

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні, вказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, до яких відноситься право знати у якому правопорушенні її звинувачують,

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Долучені до матеріалів справи письмові докази та переглянутий DVD диск не мість беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Інспектор поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, зазначених вимог закону не виконав та не дотримався .

Виходячи із досліджених письмових доказів, наявних в матеріалах справи, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №231604 від 03.05.2021 року, та додані до нього матеріали є такими, що не відповідають дійсності та містять суперечливу інформацію.

Працівниками поліції не надано жодного доказу, який є належним та допустимим про те, що ОСОБА_1 03.05.2021 року в с. Рожнів по вул. Небесної Сотні відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та при складанні протоколу про адмінправопорушення було допущено низку грубих процесуальних порушень, зокрема порушено право особи - ОСОБА_1 на захист. Крім того ОСОБА_2 не було запропоновано пройти освідчення - огляд на стан сп"яніння на місці складання протоколу із застосуванням алкотесту "Drager" як і не було запропоновано пройти медичне освідчення для визначення стану сп"яніння.

Доказів того, що ОСОБА_1 рухався вказаним автомобілем та був зупинений працівниками поліції також в матеріалах справи відсутні і вказаний факт нічим не доведено.

Протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі необхідні дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності задля встановлення дійсних обставин справи.

Недотримання працівниками поліції вимог Закону при складанні адміністративного протоколу та поверхневе ставлення до оформлення адміністративних матеріалів є також підставою для закриття справи.

Без належного оформлення протоколів про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повний та всебічний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Так, підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

В даному випадку, об`єктивна сторона даного правопорушення, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, враховуючи, що відсутні докази щодо наявності об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, виходячи з матеріалів справи, які б підтверджували саме факт відмови ОСОБА_1 то в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

За таких обставин, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_4 також тлумачаться на його користь.

З урахуванням викладеного, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247 п.1 , 283, 284, КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.І. Крилюк