Справа № 357/4196/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області взводу ТОР в м. Біла Церква, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - дані відсутні,

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2021 року о 15 годині 00 хвилин, в м. Біла Церква по вул. Польова, 164, водій ОСОБА_1 , керуючи мопедом «SUZUKI» без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій категорично відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим вчинив дане правопорушення повторно протягом року від 15.05.2020року та порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130КУпАП.

ОСОБА_1 в судові засідання 05.05.2021, 18.05.2021, 31.05.2021, 18.06.2021, 30.06.2021 не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток на адресу та SMS-повідомлень, зазначених в протоколі, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не надав.

Виходячи з норм статтей 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутності. Її неявка навіть в одне судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя, оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши додані до протоколу докази, дійшов наступного висновку.

Винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП підтверджується, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 524997, рапортом працівника поліції, письмовими пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 11.04.2021 року, постановою про накладення адміністративного стягнення за ч.4 ст.126КУпАП від 11.04.2021року, довідкою щодо наявності посвідчення водія, довідкою про визначення повторності порушення ПДР, витягом з ЄДРСР, формами вивода, копією постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.08.2019року, копією постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.11.2019року, копією постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2020року, копією постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2020року, диском з відеозаписом з нагрудної камери від 11.04.2021року.

Суддя оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинена особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння чи за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Таким чином, врахувавши тяжкість та обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника, який допустив грубе порушення Правил Дорожнього Руху, ігноруючи судові рішення про позбавлення права керування транспортними засобами, продовжує вчиняти адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, вчиняючи правопорушення підвищеної суспільної небезпеки, суд вважає за доцільне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, встановленому санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП.

При вирішенні питання щодо можливості застосування додаткового стягнення у вигляді позбавлення керування транспортним засобом, суд бере до уваги рекомендації, викладені у п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, згідно з якими суд не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Оскільки постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду суду м. Біла Церква від 15.05.2020 ОСОБА_1 вже було позбавлено права керування строком на 10 (десять) років, суд не вправі застосувати таке стягнення повторно.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч. 3 ст. 130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяч) гривень в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. в дохід держави.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. П. Шовкопляс