Справа № 346/5448/20
Провадження № 33/4808/91/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Дикуна І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (далі АС), на постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 11 січня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , не працюючий, громадянин України,

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 03.12.2020 року о 02 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м. Коломия, по вул. Винниченка, Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки «Citroen С5», номерний знак « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager» в присутності двох свідків.

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить викликати в судове засідання свідків, що вказані в протоколі про адмінправопорушення, постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 11 січня 2021 року щодо нього скасувати та закрити провадження .

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на захист.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та пояснив, що в той день, і в той час він не перебував в стані алкогольного сп`янінння, вже багато років не вживає алкоголь, оскільки в нього підвищена кислотність. Порядок проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці щодо нього проводився з порушеннями приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (відсутність свідків). Мав намір їхати в медзаклад, однак працівники поліції йому відмовили.

Крім того, ствердив, що в суді першої інстанції не був, оскільки йому не надходили повістки.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

В судовому засіданні поліцейський-свідок ОСОБА_2 пояснив, що 03.12.2020 року приблизно 02 год. 30 хв. під час патрулювання та забезпечення охорони публічного порядку в м. Коломия та Коломийського району, в м.Коломия, по вул. Виниченка, був помічений та зупинений транспортний засіб марки «Citroen С5», номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 .

Причина зупинки-не освітлювався номерний знак.

В ході спілкування з водієм виникла підозра, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю, нестійка хода, тремтіння рук пальців).

Після чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на факт вживання алкоголю, за допомогою приладу «Драгер», на що він погодився у присутності двох свідків, у встановленому законом порядку. Результат - 0,81 проміле. Після чого на ОСОБА_3 було складено протокол про адмінправопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 03 грудня 2020року о 3 год ночі його працівники поліції запросили бути присутнім , під час огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці, за допомогою приладу «Драгер». Водій ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер» результаи позитивний 0,81 % проміле. Їхати в медзаклад водій відмовився. Під час вищевказаного огляду був присутній ще один свідок.

15.03.2021 року до апеляційного суду надійшли письмові пояснення від свідка ОСОБА_5 з додатками ( копія паспорта, копія карти платника податків), з яких вбачається, що він 03.12.2020 року близько 0 2 год. 30 хв. у м.Коломия, по вул. Винниченка, був запрошений працівниками поліціції бути присутнім під час огляду на визначення стану сп`янінння водія ОСОБА_1 . Результат тесту був позитивний 0,81 проміле, про що він засвідчив своїм підписом . Також водієві було запропоновано їхати до Коломийської ЦРЛ, на що він відмовився. Згодом працівниками поліції були сладені адміністративні матеріали, в яких він підписався разом з іншим свідком.

Повідомив, що в засідання апеляційного суду, яке відбудиться 16 березня 2021 року, не може приїхати, оскільки планує в цей час поїздку за кордон.

16 березня 2021 року ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про розгляд даної справи, клопотання від нього до суду про відкладення розгляду справи не надходило.

Захисник Дикун І.В. повідомив, що ОСОБА_1 не з`явився, однак апеляційні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу без його участі.

Захисник Дикун І.В. ознайомився з письмовими пояснення свідка ОСОБА_5 з додатками, просив суд задовольнити апеляційні вимоги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Дикуна І.В., які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи та долучені до справи документи, вважаю, що АС слід її залишити без задоволення, виходячи із наступного.

В своїй АС апелянт посилається на те, що суддя першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 .

Як вбачається з постанови Коломийського міськрайонного суду від 11 січня 2021 року: «На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надіслання судового виклику та розміщення оголошення про час і місце розгляду на сайті судової влади України, причин своєї неявки він суду не повідомив та не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.)

Крім цього, Верховний Суд зазначив, що особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Отже, оскільки інформація про судові засідання, яка розміщена на веб-порталі «Судова влада України», є відкритою, то суд вважає, що сторони є належним чином повідомлені про судовий розгляд.»

Апеляційний суд бере до увагу те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд визнає, що суддя першої інстанції, враховував вищевказані обставини, прийшов до обґрунтованого висновку про можливість завершення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності із неявки в судове засідання без поважних причин.

Разом з тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне перевірити доводи АС щодо відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до п.2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (пункт 10 розділу ІІ Інструкції).

Згідно з п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

При складенні протоколу, водію ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Оцінюючи доводи, викладені в АС, апеляційний суд бере до уваги обставини справи та наявні докази, із урахуванням їх дослідження, вважає, що твердження ОСОБА_1 про його невинуватість, є неспроможними, позаяк вони не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені суддею місцевого суду та наведені в судовому рішені.

В результаті перевірки вищевказаних доводів не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП, а саме порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: - даними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 458577 від 03.12.2020 року;

- письмовими поясненнями свідків;

- даними приладу Alcotest 7510, тест № 2089 від 03.12.2020 року, який підтверджує стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , вміст алкоголю 0,81 проміле;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.12.2020 року, згідно із якими ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

-відеозаписами, які містяться в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні.

Згідно статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

З переглянутого відеозапису видно, що працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, тоді запропонували йому пройти тест за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, на що водій погодився, результат тесту -0,81 проміле.

Відповідно до ч.4 ст.256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція 2) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, від надання пояснень відмовився, протокол не підписав та отримав його копію. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв та на відеозаписі не зафіксовано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги ч.2 ст.251, ст.ст.256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, поліцейськими дотримано.

Щодо доводів ОСОБА_1 та його захисника про те, що не було двох свідків при проходженні огляду на стан алкогольного сп`янінння на місці, є недостовірним, та спростовуються поясненнями як працівниками поліції, так і самими свідками.

Апеляційний суд звертає увагу, що наявні в матеріалах справи пояснення свідків, дані ними особисто, написані власноруч. При цьому, з метою перевірки цих письмових пояснень свідків, апеляційних суд здійснював виклик зазначених свідків.

Під час апеляційного розгляду допитаний свідок ОСОБА_4 як і в своїх письмових поясненнях свідок ОСОБА_5 підтвердили обставини, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Отже, письмові пояснення свідків в апеляційного суду не викликають сумніви в їх достовірностіта були підтверджені в апеляційному порядку.

Захисник Дикун І.В. подав письмові пояснення, згідно, яких вачається, що з показань, які дав свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні, випливає, що він не був присутнім при огляді на стан алкогольного сп`яніння на місці щодо ОСОБА_1 , оскільки його не видно на відеозаписі та показання його є суперечливі. Зазначив, що суд апеляційної інстанції взяв на себе функцію обвинувачення, витребувавши диск з відеозаписом. Додав, що судом першої інстанції порушено право на захист, щодо його підзахисного.

Щодо доводів захисника, що апеляційним судом взято на себе фунцію обвинувачення, спростовується матеріалами справи. З метою з`ясування доводів АС судом витребувано відеозапис з Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській обасті, а за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника апеляційним судом вжито заходів щодо виклику та допиту свідків , які були присутні при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

Інші доводи апелянта, викладені в АС, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав визнати обґрунтованими доводи скарги ОСОБА_1 , не погоджується з ними та розцінює їх лише як спосіб захисту.

Отже, у апеляційного суду не виникає сумніву щодо доведеності "поза розумним сумнівом" вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наявності в його діях складу цього правопорушення, що виразилося у керуванні транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07 липня 2016 року № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням вищенаведеного, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника.

Накладене суддею стягнення відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Коломийського міськрайонного суду від 11 січня 2021 року року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк