Провадження № 3/742/1074/21
Єдиний унікальний № 742/3837/21
Постанова
02 грудня 2021 року м. Прилуки
Суддя Прилуцького міськрайонного суду Коваленко А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Прилуцького районного відділу поліції ГУНП у Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в відпустці по догляду за дитиною трьохрічного віку, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , протягом останнього року піддавалась адміністративному стягненню; за ч.2 ст.184 КУпАП, -
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР 18 № 371575 від 29.09.2021, ОСОБА_1 повторно протягом року ухилялася від належного виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на виконання рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області та розпорядження Прилуцької міської ради, 24.09.2021 року о 10 год. 30 хв. за адресою: м.Прилуки, вул.Незалежності, 82 в приміщенні Служби в справах дітей повинна була забрати двох неповнолітніх дітей з патронатної сім`ї, але не з`явилась, хоча була заздалегідь повідомлена, чим залишила своїх неповнолітніх дітей без опіки та піклування зі свого боку, чим порушила чинне законодавство.
За вказане адміністративне правопорушення передбачена відповідальність за ч.2 ст.184 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків
Відповідно до ч.1 ст.184 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч.2 ст.184 КУпАП особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до статті 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням ( проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак. Це, насамперед, діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність, а також акт зовнішнього вияву ставлення особи до реальної діяльності інших людей, суспільства, держави. Закону непідвладні переконання, думки людей, якщо вони не знайшли зовнішнього вияву.
Діяння визнають адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини й адміністративної караності.
Суспільна шкідливість дії чи бездіяльності означає, що вона заподіює або створює загрозу заподіяння шкоди об`єктам адміністративно-правової охорони, які передбачено в ст. 9 КпАП.
Протиправність означає, що дію чи бездіяльність прямо заборонено адміністративно-правовими нормами. Ознака протиправності вказує також на неприпустимість аналогії закону, що сприяє зміцненню законності, виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності за діяння, не передбачені законодавством про адміністративні правопорушення.
Адміністративним правопорушенням (проступком) може бути тільки винне діяння.
Вина полягає в психічному ставленні особи до діяння та його шкідливих наслідків і може бути умисною або необережною.
Адміністративні правопорушення (проступки) розрізняють за специфічними ознаками, властивими їх об`єктивній і суб`єктивній сторонам.
Склад адміністративного правопорушення це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.
Основною й обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Всі інші ознаки мають факультативний характер.
Місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку можуть бути обов`язковими ознаками, якщо їх включено до конкретного складу проступку (наприклад, окремі діяння визнають адміністративними правопорушеннями лише в разі вчинення їх у громадському місці, часто в диспозиціях вказують на спосіб вчинення проступку грубе, злісне порушення, прихована передача тощо). В інших випадках їх можуть визнавати обставинами, що пом`якшують або обтяжують відповідальність (наприклад, вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин обтяжує адміністративну відповідальність).
Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.
Вина основна й обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності.
Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання. Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків вольову ознаку.
Адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість). Якщо поняття умислу пов`язано з психічним ставленням особи до свого діяння та його наслідків, то під час визначення необережності до уваги беруть лише ставлення до шкідливих наслідків.
Виходячи з аналізу вище зазначеної норми, складовою частиною адміністративного правопорушення є вина ( умисел або необережність) дія чи бездіяльність.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення додані наступні докази :
протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №371575 від 29.09.2021 року в якому зазначено, що ОСОБА_1 повторно протягом року ухилялася від належного виконання передбачених законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на виконання рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області та розпорядження Прилуцької міської ради, 24.09.2021 року о 10 год. 30 хв. за адресою: м.Прилуки, вул.Незалежності, 82 в приміщенні Служби в справах дітей повинна була забрати двох неповнолітніх дітей з патронатної сім`ї, але не з`явилась, хоча була заздалегідь повідомлена, чим залишила своїх неповнолітніх дітей без опіки та піклування зі свого боку, чим порушила чинне законодавство.
Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 березня 2021 року звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 не надано доказів, щодо належним чином повідомлення її про час та місце коли відбудеться передача їй дітей та інших доказів на підтвердження її вини в скоєному адміністративному правопорушенні.
Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки самих відомостей викладених в протоколі про адміністративне правопорушення для доведення вини ОСОБА_1 недостатньо, суд вважає у зв`язку з недостатністю доказів, закрити провадження у справі, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя -
П О С Т А Н О В И В:
Провадженя в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову суду протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд з дня винесення постанови.
Суддя Прилуцького
міськрайонного суду Анатолій КОВАЛЕНКО