Справа № 136/1067/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.07.2021 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Бойко А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Погребище Вінницької області заяву судді Липовецького районного суду Вінницької області Кривенка Д. Т. про самовідвід у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, -

Встановив:

В провадження судді Бойка А. В. в порядку автоматизованого розподілу надійшла заява судді Липовецького районного суду Вінницької області Кривенка Д. Т. про самовідвід у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Заява мотивована тим, що 22.06.2021 в провадження Липовецького районного суду Вінницької області надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до результатів розподілу адміністративної справи між суддями автоматизованою системою документообігу суду, справи про адміністративні правопорушення №136/1067/21 та №136/1068/21 було передано на розгляд судді Кривенку Д. Т. та згодом об`єднано в одну справу, які присвоєно єдиний номер №136/1067/21.

Ознайомившись з матеріалами справи, суддя Кривенко Д. Т. встановив, що протоколи про адміністративні правопорушення складено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює на посаді головного спеціаліста з інформаційних технологій Липовецького районного суду Вінницької області.

Зазначені вище обставини можуть викликати сумніви у його об`єктивності та неупередженості при розгляді справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , а тому з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи №136/1067/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суддя Кривенко Д. Т. заявив самовідвід.

Вивчивши заяву про самовідвід судді Кривенка Д. Т. суд приходить до наступних висновків.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутні норми, які б регламентували підстави та порядок відводу (самовідводу) судді. Проте чинні Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України передбачають відвід (самовідвід) судді.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Розглядаючи заяву про самовідвід, суддя враховує, що адміністративне стягнення у виді штрафу, разом з позбавленням права керування транспортним засобом, передбачені санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, мають каральний і стримуючий характер.

Таким чином, у цьому випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону за правилами, закріпленими в КПК України.

Суддею встановлено, що протоколи про адміністративні правопорушення складено відносно громадянина ОСОБА_1 , який працює на посаді головного спеціаліста з інформаційних технологій Липовецького районного суду Вінницької області.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно із якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кіпріану проти Кіпру» між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже, йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною 1 статті 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

З огляду на вищезазначене та беручи до уваги наведені в заяві судді Кривенка Д. Т. підстави та доводи його самовідводу, суддя з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи №136/1067/21 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, вважає, що заява підлягає задоволенню.

З огляду на викладене суддя дійшов висновку про задоволення заяви судді Погребищенського районного суду Вінницької області Кривенка Д. Т. про самовідвід.

Згідно із ч. 2 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Керуючись ст. ст. 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України суддя, -

Постановив:

Заяву судді Липовецького районного суду Вінницької області Кривенка Д. Т. про самовідвід у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП - задовольнити.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя