Справа № 504/1968/21
Номер провадження 3/504/995/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021смт.Доброслав

суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Якимів А.В., розглянувши матеріали які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді кухара їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини, старший матрос за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
18.06.2021 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли указані матеріали. В судове засідання у справі, що призначене на 01.07.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій, крім цього, зазначив, що він недбало поставився до своїх функціональних обов`язків та не обслуговував ввірене йому обладнання. Вину у вчиненому правопорушенні визнає.

Окрім того, до суду надійшли пояснення заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , згідно яких, останній повідомляє суду про правове регулювання обов`язків кухара, щодо санітарного стану ввіреного йому обладнання, а також додає Наказ Генерального штабу Збройних сил України № 471 від 12.12.2016 року про затвердження «Керівництва з організації зберігання продовольства, техніки та майна продовольчої служби ЗСУ».

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 08.06.2021 року № 93 військовослужбовець військової служби за контрактом, кухар їдальні взводу матеріально - технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , старший матрос ОСОБА_1 , з 2019 року по теперішній час, проходить військову службу за контрактом на посаді кухара їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , дислокованої за адресою: АДРЕСА_1 . 24.05.2021 старший матрос ОСОБА_1 завершив виконувати обов`язки у районі проведення операції Об`єднаних Сил, та прибув до пункту постійної дислокації у військову частину НОМЕР_1 . З 24.05.2021 розпочалося відновлення боєздатності загону радіаційного, хімічного, біологічного, яке полягає в поточному ремонті використаного обладнання та передачі його на баланс військової частини НОМЕР_1 . Старший матрос ОСОБА_1 відповідає за польову кухню КП-30. Незважаючи на незначний обсяг роботи, польова кухня КП - 30 на протязі двох тижнів не обслуговувалася, не вичищалася. На склад була здана лише 07.06.2021 року. Отже, старший матрос ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки кухара їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини,діяв недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, допустив недбале ставлення до військової служби, а саме - не займався обслуговуванням ввіреного йому матеріального засобу, а саме кухні польової КП-30 допустив її забруднення, заходів щодо її чистки да відновленню її функціональності не вживав, чим створив умови для нанесення матеріальної шкоди державі у виді втраченої повністю або частково польової кухні КП-З0 - порушенню санітарних норм, харчовому отруєнню особового складу військової плин НОМЕР_1 , зниженню рівня боєготовності, та надано негативний приклад особовому складу військової частини НОМЕР_1 .

Такі дії ОСОБА_1 особою, що складала протокол про адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення - недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до письмових пояснень, що надані до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вказав, що вину у вчиненому правопорушенні не визнає, до справи додає пояснювальну.

Відповідно до пояснювальної від 08.06.2021 року, старшого матроса ОСОБА_1 , останній не згоден зі звинуваченнями, що викладені у протоколі, оскільки обов`язки, які були на нього покладені, він виконував у повній мірі і діяв згідно з розпорядком дня. Після повернення до військової частини він перебував у добових нарядах 25.05.2021 року - 26.05.2021 року, 27.05.2021 року - 28.05.2021 року, 29.05.2021 року 30.05.2021 року, 31.05.2021 року 01.06.2021 року, а також здавав майно закріплене за ним, діяв згідно із статутом ЗСУ, а також розпорядком дня.

В подальшому від ОСОБА_1 надійшла заява від 30.06.2021 року відповідно до якої останнім змінено відношення до протоколу про адміністративне правопорушення. Так, в поданій заяві ОСОБА_1 визнає себе винуватим у вчинені адміністративного правопорушення у повному обсязі, вказує на недбале ставлення до своїх функціональних обов`язків.

Допитаний в судовому засіданні 07.07.2021 року, свідок ОСОБА_2 надав такі покази. Він працює на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 . ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який має виконувати його накази. 24.05.2021 розпочалося відновлення боєздатності загону радіаційного, хімічного, біологічного, яке полягає в поточному ремонті використаного обладнання та передачі його на баланс військової частини НОМЕР_1 . Старший матрос ОСОБА_1 відповідає за польову кухню КП-30. Після прибуття ОСОБА_1 в розпорядження військової частини із зони проведення бойових завдань, останньому був відданий наказ про необхідність передачі польової кухні КП-30 на зберігання на склад, при цьому така польова кухня повинна була бути повністю підготовлена для передачі вичищена, змащена, пофарбована. Разом з тим, хоча і польова кухня КП 30 була чиста від слідів приготування їжі, проте матрос ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій на підготовку та передачу цієї кухні на склад, а здав її лише 07.06.2021 року. При цьому, свідок пояснив, що строки передачі польової кухні КП-30 на зберігання на склад після закінчення її використання в польових умовах нормативно не визначені, такі строки були обумовлені виключно його наказом, який матрос ОСОБА_1 мав беззастережно виконати. Також, свідок зазначив про відсутність будь-яких недоліків в діях матроса з приводу повсякденного використання та обслуговування польової кухні, недбале ставлення до служби виявилося виключно у невчасній підготовці та здачі кухні на зберігання.

В судовому засіданні 13.07.2021 року, ОСОБА_1 , вчергове змінив позицію та не визнав вину у вчиненому порушенні, зазначив, що він проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді кухара їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини. Він є учасником бойових дій. 24.05.2021 року, він повернувся із зони АТО в розпорядження військової частини. Він відповідає за польову кухню КП-30. Після прибуття в розпорядження військової частини, польова кухня КП-30 була повністю вичищена, в розпорядженні військової частини він її не використовував, за винятком одного разу 06.08.2021 року, коли у військовій частині була відсутня електроенергія. 24.05.2021 року або 25.05.2021 року, заступником командира військової частини НОМЕР_1 , йому був відданий наказ про необхідність передачі польової кухні КП-30 на зберігання на склад в найкоротший строк. Разом з тим, знаючи про необхідність виконання вищевказаного наказу, ОСОБА_1 не зміг його виконати, оскільки перебував у добових нарядах, в такі дати: 25.05.2021 року - 26.05.2021 року, 27.05.2021 року - 28.05.2021 року, 29.05.2021 року 30.05.2021 року, 31.05.2021 року 01.06.2021 року, окрім польової кухні йому необхідно було здати на зберігання, ще й інші матеріально технічні цінності чим він займався з 01.06.2021 рок, польову кухню КП 30, на склад здав 07.06.2021 року, при цьому намагався якісно виконати роботи по підготовці кухні до здачі, якісно її почистив та пофарбував.

В матеріалах справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 наявний рапорт помічника начальника продовольчої служби К. Гилка, відповідно до якого останній просить прийняти міри до матроса ОСОБА_1 , який незважаючи на неодноразові вказівки старшого кухара їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення, щодо обслуговування та здачі кухні КП 30, станом на 04.06.2021 року не здав майно з 24.05.2021 року.

Інших доказів, які б підтверджували чи спростовували факти, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення суду не надано.

При вирішенні питання про наявність передбачених законом підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, суд виходить з такого.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (ч. 4 ст. 2 цього Закону).

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП настає, зокрема, за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Недбале ставлення до військової служби характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами через несумлінне ставлення до них; наявністю негативних наслідків, що порушують встановлений порядок здійснення військовими службовими особами своїх функцій щодо забезпечення належного рівня військової дисципліни, статутного порядку, збереження військового майна, що є складовою воєнної безпеки України.

Протоколом про адміністративне правопорушення від 08.06.2021 року № 93 встановлено, що ОСОБА_1 24.05.2021 старший матрос ОСОБА_1 завершив виконувати обов`язки у районі проведення операції Об`єднаних Сил, та прибув до пункту постійної дислокації у військову частину НОМЕР_1 . Старший матрос ОСОБА_1 відповідаючи за польову кухню КП-30, на протязі двох тижнів цю кухню не обслуговував, не вичищав. На склад була здана лише 07.06.2021 року. Отже, старший матрос ОСОБА_1 , виконуючи обов`язки кухара їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини, діяв недбало, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, допустив недбале ставлення до військової служби, а саме - не займався обслуговуванням ввіреного йому матеріального засобу, а саме кухні польової КП-30 допустив її забруднення, заходів щодо її чистки та відновленню її функціональності не вживав, чим створив умови для нанесення матеріальної шкоди державі у виді втраченої повністю або частково польової кухні КП-З0 - порушенню санітарних норм, харчовому отруєнню особового складу військової плин НОМЕР_1 , зниженню рівня боєготовності, та надано негативний приклад особовому складу військової частини НОМЕР_1 .

Суд зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні покликання на конкретні обов`язки, що передбачені законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами, які наявні у ОСОБА_1 та до яких останній би поставився недбало, що не дає можливості встановити наявність об`єктивної сторони правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП. При цьому, не зазначено, які обов`язки не виконав матрос ОСОБА_1 , яким нормативним актом передбачено виконання цих обов`язків та покладення їх виконання на ОСОБА_1 , строки їх виконання, тощо.

Крім того, виклад обставин адміністративного правопорушення, що зазначений у вищевказаному протоколі не відповідає обставинам справи, з огляду на те, що об`єктивна сторона даного правопорушення недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, а у формулюванні протоколу про адміністративне правопорушення, така об`єктивна сторона не знайшла підтвердження. Так, посадова особа, що складала протокол про адміністративне правопорушення вказала, що проявом недбалого ставлення до військової служби ОСОБА_1 , окрім іншого є невиконання ним обов`язків по чистці польової кухні, допущення її забруднення та не відновлення її функціональності, чим створено умови для нанесення матеріальної шкоди державі у виді втраченої повністю або частково польової кухні КП-30 - порушенню санітарних норм, харчовому отруєнню особового складу військової плин НОМЕР_1 , зниженню рівня боєготовності.

Абзацом 13 пункту 10.1 розділу 10 Керівництва з експлуатації технічних засобів приготування та транспортування їжі в польових умовах, що затверджене наказом Генерального штабу Збройних сил України № 471 від 12.12.2016 року (долучено до матеріалів справи) встановлюється відповідальність кухаря за санітарний стан технічного засобу. Абзац 14 пункту 10.1 розділу 10 Керівництва з експлуатації технічних засобів приготування та транспортування їжі в польових умовах вказує, що все обладнання повинно зберігатися чистоті, оберігатися від подряпин та ударів. Абзац 15 зобов`язує щоденно, після закінчення роботи, здійснювати видалення залишків їжі. Абзацом 13 пункту 10.1 розділу 10 Керівництва з експлуатації технічних засобів приготування та транспортування їжі в польових умовах встановлюється відповідальність кухаря за санітарний стан технічного засобу. Також встановлюється обов`язок вичищати димові труби кожні п`ять днів.

Проте, в ході розгляду даної справи, жодних доказів, того що матрос ОСОБА_1 не вичищав польову кухню КП - 30 після її щоденної експлуатації судом здобуто не було, а навпаки свідок ОСОБА_2 вказав, що недоліків, у частині чистки польової кухні у діях матроса ОСОБА_1 виявлено не було, вказана кухня була вичищена та не використовувалася у військовій частині через відсутність необхідності. Недбале ставлення до служби ОСОБА_1 , було зумовлене лише невиконання наказів, що підготовки та передачі даної кухні на зберігання. Так, указана польова кухня повинна була бути пофарбована, змащена, просушена, отвори мали бути герметизовано, після цього кухня мала бути здана на склад. При цьому, свідок зауважив, що нормативного строку передачі ввіреного майна на зберігання на склад після закінчення необхідності його використання більше одного місяця, не встановлено і ним віддавалися відповідні накази матросу на невідкладну передачу майна на зберігання, які виконані не були. Доводи про те, що польова кухня КП-30 була вичищена після повернення із зони АТО були викладені також матросом ОСОБА_1 у судовому засіданні, а також відображені в письмових поясненнях ОСОБА_2 від 29.06.2021 року, в яких останній зазначає, що після повернення польовою кухні із району виконання бойових завдань, така кухня в умовах військової частини не використовується, оскільки військова частина має стаціонарну столову.

За таких обставин, формулювання звинувачення ОСОБА_1 , щодо неналежної чистки польової кухні КП 30 суд визнає недоведеним, а об`єктивна сторона правопорушення в цій частині є недоведеною.

Що стосується формулювання звинувачення ОСОБА_1 , щодо недбалого виконання обов`язків по здачі польової кухні КП 30 на зберігання до складу військової частини, то в цій частині суд вказує, що нормативного строку передання обладнання - польової кухні КП 30 на склад військової частини не встановлено, такого строку не відображено також і у функціональних обов`язках кухара військової частини, а також не вказано і в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, з показів свідка ОСОБА_2 , судом встановлено, що строк виконання вищевказаних обов`язків матросу ОСОБА_1 встановлювався відповідними наказами керівництва, які ОСОБА_1 вчасно не виконав. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні покликання про невиконання ОСОБА_1 наказів заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , реквізити цих наказів, їх змісту, форми та дати доведення до відома матроса. При цьому, такий склад адміністративного правопорушення, як невиконання наказу командира підпадає під кваліфікацію діяння за іншими нормами, а саме за ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмова від виконання законних вимог командира (начальника).

Суд зазначає, що диспозиція статті 172-15 КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення - військова службова особа. Поняття "військової службової особи" міститься в примітці до статті 172-13 КУпАП. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Разом із тим, ані протоколом про адміністративне правопорушення, ані доданими до нього матеріалами належним чином не підтверджено, що ОСОБА_1 на час складання протоколу як військова службова особа неналежно виконував організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські обов`язки, тобто недбало поставився до військової служби.

Згідно ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст.172-15 КУпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину ТВО командиром військової частини НОМЕР_1 в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, саме за обставинами, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ч. 2 ст. 172-15, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, 254, 256, 280, 284, 294 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді кухара їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини, старшого матроса за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя А. В. Якимів