Справа № 216/1550/21
Провадження № 3/216/777/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 червня 2021 року

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Сидорак В.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Полку патрульної поліції м. Кривого Рогу Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

15 березня 2021 року, поліцейським взводу № 3, роти № 2, батальйону № 2, Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі, УПП в Дніпропетровській області ДПП України, рядовим поліції Болоханом Р.М. було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , з якого вбачається, що 15.03.2021 р. о 11:00 год. гр. ОСОБА_1 знаходився на зупинці громадського транспорту «вул. Лавроненка», що в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та перебував без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи чи довідки про звернення за захистом в Україні, чим порушив пп. 2 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 06.03.2021 року, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання, не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи наявне відповідне поштове повідомлення яке повернулось до суду причини своєї неявки не повідомив, заяв чи клопотань суду не надав. Судом було вжито належних та необхідних заходів щодо сповіщення останнього. З огляду на те, що ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та про те що справа буде розглядатися у Центрально-Міському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення), не вжив заходів для явки до суду, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за його відсутності. При цьому стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує й те, що Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією статті 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до пп. 2 п. 3 постанови КМУ № 1236 зі змінами від 09.12.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 2 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин 8 січня 2021 р. до 00 годин 00 хвилин 25 січня 2021 р. на території України забороняється приймання відвідувачів у торговельно-розважальних центрах, крім приймання відвідувачів у закладах які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення.

При цьому слід зазначити, що диспозиція ст. 44-3 КУпаП є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших норм права чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, передбачених в умовах карантину. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

З наведеного слідує, що для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі має бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_1 , зазначено, що останній перебував без відповідних документів які посвідчують особу, чим порушив вимоги пп. 2 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 06.03.2021 року, однак як було встановлено судом, дата такої постанови вказана невірно, крім того обставини адміністративного правопорушення яке ставиться в провинну ОСОБА_1 регламентуються пп. 2 п. 2-2 Постанови КМУ № 1236, тобто дії останнього працівниками патрульної поліції кваліфіковані не вірно, що прямо суперечить обов`язковій складовій правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КпАП України та прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

На національному рівні Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

Як вказано у справах «Малофеева проти Росії» рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейського суду з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, з підстав викладених вище.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 247, 286 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя В.В. Сидорак