Справа № 354/217/21
Провадження № 3/354/301/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., при секретарі Савчук М.І., захисника адвоката Гайтанюк М.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Яремчанського ВП Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

До Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №500644 від 27.01.2021, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №500644 від 27.01.2021, ОСОБА_1 , 27.01.2021 приблизно о 22 год 08 хв в с. Яблуниця по вул. Героїв Майдану, керував транспортним засобом марки «Ford Galaxy», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в установленому законом порядку, у присутності двох свідків. Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав. Пояснив, що їхав з роботи. Залишив автомобіль на своїй вулиці Діл у с. Яблуниці, та зайшов до знайомого в гості. Повернувшись, сів у транспортний засіб та подзвонив своєму сусіду, щоб той відвіз його додому, у цей момент з`явилися працівники поліції, вони зупинилися позаду його автомобіля та бачили, що він не керував транспортним засобом, а сидів у ньому. Підійшовши до нього, останні звернули його увагу на те, що в автомобілі недостатнє освітлення номерного знаку, проте у протоколі зазначили, що причиною зупинки транспортного засобу є не ввімкнений покажчик повороту. Зазначив, що підписав незаповнений бланк адмінпротоколу у відсутності свідків. ОСОБА_1 категорично заперечив керування транспортним засобом, зазначив, що перебував на вул. Діл, неподалік від свого дому.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Гайтанюк М.М. у судовому засіданні зазначила, що наведені в протоколі відомості не відповідають дійсності, а матеріали справи містять суперечливі дані. Так, факт керування транспортним засобом працівниками поліції не доведено, з адмінпротоколу вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом по вул. Героїв Майдану, у той час як насправді його транспортний засіб знаходився на вул. Діл. Зазначила, що відеозапис з нагрудного відеореєстратора підтверджує пояснення ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом. Після повернення від знайомих і вживання ним алкогольних напоїв, він до автомобіля йшов пішки, потім сів у автомобіль і почав телефонувати знайомому, щоб той забрав його і автомобіль. Зазначила, що вказане підтверджується і долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудного відеореєстратора, з якого вбачається, що ОСОБА_1 ввесь час комусь телефонує, а працівники поліції вимагають припинити дзвонити. Також звернула увагу суду, що у порушення вимог законодавства протокол про вчинення адмінправопорушення складався у відсутності двох свідків, а долучені до матеріалів справи письмові пояснення свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є повністю ідентичними, в них заздалегідь сформована позиція, окрім того підписи останніх різняться у письмових поясненнях та у акті огляду ОСОБА_1 на стан сп?яніння. Зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення не складався в присутності ОСОБА_1 , він підписав незаповнений бланк, крім того, відеозапис з нагрудного реєстратора поліцейського не містить інформації про те, як складався протокол, коли саме і як його підписав ОСОБА_1 , а також у порушення норм ст.266 КУпАП, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчать про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, щ він є сусідом ОСОБА_1 . Від останнього ввечері 27 січня 2021 року надійшло смс-повідомлення з проханням забрати його, він перебував на вул. Діл, недалеко від його дому. Коли він прийшов, то побачив автомобіль ОСОБА_1 , який не рухався, а сам ОСОБА_1 сидів у автомобілі збоку від місця водія. Поліції він не бачив та інших сторонніх осіб також. Після того відвіз ОСОБА_1 додому. На запитання адвоката свідок відповів, що автомобіль ОСОБА_1 знаходився на вулиці Діл, а не на вул. Героїв Майдану.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Гайтанюк М.М., свідка ОСОБА_4 , вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази у їх сукупності та співставленні, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в частині 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суд звертає увагу, що розгляд справи повинен відбуватися в межах доводів протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, а суддя не має права у будь-який інший спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Частиною першою статті 130 КУпАП, яка інкримінується ОСОБА_1 , передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, суб`єктом адміністративної відповідальності є особа, яка керує транспортним засобом.

Однак, у ході судового розгляду справи, за результатами дослідження доказів у справі та з оглянутого у судовому засіданні відеоматеріалу неможливо встановити чи ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, оскільки на відеозаписі зафіксовано як він сидить у автомобілі. Крім того, у матеріалах справи відсутня інформація, яка б спростовувала твердження ОСОБА_1 , його захисника та свідка ОСОБА_5 , що автомобіль ОСОБА_1 знаходився на вул. Діл, а не як зазначено у адмінпротоколі - на вул. Героїв Майдану, а також відсутні докази, які б без сумніву доводили, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Судом викликалися свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , для надання показів, однак, останні не з`явилися.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» ЄСПЛ зазначає, що суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи те, що по справі зібрані докази не доводять факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 вина останнього не доведена. У зв`язку з цим, Суд не надає оцінку іншим доказам у справі.

З огляду на те, що у Кодексі України про адміністративні правопорушення підстави для закриття справи за недоведеністю вини особи відсутні, Суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М. В. Остап`юк