Справа № 265/1186/21
Провадження № 3/265/751/21
П О С Т А Н О В А

24 лютого 2021 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Вайновський Артур Миколайович, розглянувши матеріали які надійшли Військової служби правопорядку у Зброєних силах України Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Полтава, який проходить службу на посаді заступника командира батальйону морської піхоти військової часини НОМЕР_1 , капітана, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 172-20 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В

23 лютого 2021 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області на розгляд надійшов протокол № 2/0502 від 21.02.2021, складений відносно ОСОБА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно із вказаним протоколом 21 лютого 2021 року о 03:00 годині військовослужбовець ОСОБА_1 , знаходячись поблизу тимчасового розташування військової частини НОМЕР_2 , розташованої на території Лівобережного району міста Маріуполя, був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння співробітниками Національної поліції міста Маріуполя в умовах особливого періоду. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01.11.1950р., рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010р. № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення № 2/0502 від 21.02.2021 встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 , знаходячись поблизу тимчасового розташування військової частини НОМЕР_2 .

Диспозицією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-20 КУпАП відповідальність настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведеності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, на підставі належних та допустимих доказів.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчин,
З об`єктивної сторони відповідальність за адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 172-20 КупАП полягає в розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
За частиною 3 ст. 172-20 КупАП підвищується відповідальність таких осіб за умови вчинення ними наведених вище правопорушень, якщо такі особи вже піддавались адміністративному стягненню за такі самі правопорушення або в умовах особливого періоду, що має бути чітко вказано в протоколі відносно особи, оскільки це є обов`язковою умовою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
З матеріалів долучених до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що військовослужбовця ОСОБА_1 було виявлено в нетверезому стані поза межами військової частини в якій він проходить службу, що само по собі виключає відповідальність за вказаною статтею КупАП. Крім того, з вказаних матеріалів не вбачається чи виконував в цей момент ОСОБА_1 свої обов`язки по несенню військової служби, вказані обставини не наведені, а ні в самому протоколі, а ні в матеріалах долучених до протоколу.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 КУпАП, що відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Вайновський А.М.