Справа № 204/4555/21
Провадження № 3/204/2127/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Дубіжанська Т.О., за участю секретаря судового засідання Єфімової А.О., прокурора Журенкова Є.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тавільжанка Харківської області, заступника командира військової частини з озброєння начальника технічної частини військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

2 листопада 2020 року майор ОСОБА_1 тимчасово виконуючи обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , покладені на нього наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 224 від 02.11.2020 року, видав наказ «Про преміювання військовослужбовців військової частини за особистий внесок у загальні результати служби за жовтень 2020 року» № 371 від 02.11.2020 року, до якого у п. 1 включив самого себе, після ого йому була нарахована та виплачена премія у розмірі 1 774 грн. 50 коп. Тобто, у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, а саме: суперечність між його приватним інтересом, обумовлений його зацікавленості у своїх особистих матеріальних інтересах та його службовими повноваженнями, як тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , що надають йому право про прийняття рішення о включені до наказу про преміювання, що вплинули на об`єктивність та неупередженість вчинення ним дії, а саме: видання наказу «Про преміювання військовослужбовців військової частини за особистий внесок у загальні результати служби за жовтень 2020 року» № 371 від 02.11.2020 року, до якого останній, в умовах реального конфлікту прийняв рішення про включення самого себе у п. 1, після чого йому була нарахована та виплачена премія у розмірі 1 774,50 грн. Таким чином, майор ОСОБА_1 у порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: видав наказ «Про преміювання військовослужбовців військової частини за особистий внесок у загальні результати служби за жовтень 2020 року» від 02.11.2020 року № 371, до якого в п. 1 включив самого себе, після чого йому було нараховано та виплачена премію у розмірі 1 774,50 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, підтверджується зібраними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення № 54 від 15 червня 2021 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 371 від 2 листопада 2020 року, іншими матеріалами справи.

2 листопада 2020 року майор ОСОБА_1 тимчасово виконуючи обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , покладені на нього наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 224 від 02.11.2020 року, видав наказ «Про преміювання військовослужбовців військової частини за особистий внесок у загальні результати служби за жовтень 2020 року» № 371 від 02.11.2020 року, до якого у п. 1 включив самого себе, після ого йому була нарахована та виплачена премія у розмірі 1 774 грн. 50 коп. Тобто, у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, а саме: суперечність між його приватним інтересом, обумовлений його зацікавленості у своїх особистих матеріальних інтересах та його службовими повноваженнями, як тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 , що надають йому право про прийняття рішення о включені до наказу про преміювання, що вплинули на об`єктивність та неупередженість вчинення ним дії, а саме: видання наказу «Про преміювання військовослужбовців військової частини за особистий внесок у загальні результати служби за жовтень 2020 року» № 371 від 02.11.2020 року, до якого останній, в умовах реального конфлікту прийняв рішення про включення самого себе у п. 1, після чого йому була нарахована та виплачена премія у розмірі 1 774,50 грн. При цьому, майор ОСОБА_1 про виникнення у нього реального конфлікту інтересів під час видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2020 року № 371 безпосереднього командира (начальника) не повідомив. Таким чином, майор ОСОБА_1 у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час підписання наказу «Про преміювання військовослужбовців військової частини за особистий внесок у загальні результати служби за жовтень 2020 року» від 02.11.2020 року № 371, в якому прийняв рішення в умовах реального конфлікту, а саме: про включення до п. 1 вказаного наказу самого себе, після чого йому була нарахована та виплачена премія у розмірі 1 774,50 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, підтверджується зібраними матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення № 513 від 15 червня 2021 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 371 від 2 листопада 2020 року, іншими матеріалами справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину визнав.

Прокурор Журенков Є.В. просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, вважає його вину доведеною.

Вислухавши пояснення учасників, приймаючи до уваги викладене, дослідивши всі докази у їх сукупності, суддя приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, а також у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступеню вини та інших вимог передбачених ст. ст. 33-35 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного стягнення, достатнього для його виховання.
Таким чином, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, остаточно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, 124, 251, 280-284, 294, 303 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення: штраф на користь держави у розмірі 3 400 (три тисячі чотириста) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження чи опротестування постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги або протесту.

Суддя Т.О. Дубіжанська