Провадження №3/748/664/21
Єдиний унікальний № 748/1279/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді Майбороди С.М,

з участю секретаря судового засідання Оніщенко Ю.В.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

працюючого механізатором «ТОВ Енерджі», що проживає за адресою:

АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до складеного протоколу 31 травня 2021 року о 15 год. 42 хв. ОСОБА_1 по вул. Садова в с. Андріївка Чернігівського району Чернігівської області передав керування транспортним засобом Хонда Діо, д.н.з. б/н, водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, почервоніння очей), чим порушив п. 2.9 г Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що він перебував вдома в стані алкогольного сп`яніння та вирішив виїхати в магазин. На вулиці він побачив ОСОБА_2 та попросив його підвезти до магазину, останній його не повідомив, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та відеозапис, суд прийшов до висновку.

Відповідно до вимог пункту 2.9 г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність за, в тому числі, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Отже, однією із ознак об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення, є передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння. Тобто, для настання відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП за передачу керування особі, що перебуває у стані сп`яніння, необхідною є наявність таких обставин: особа, якій передано керування автомобілем, перебуває у стані сп`яніння, і це є явним, очевидним; власнику автомобіля достовірно відомо, що він передає керування особі, яка перебуває в стані сп`яніння, однак незважаючи на цю обставину, відбувається передача керування транспортним засобом.

З положення п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Отже, в даному випадку, для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно довести як факт обізнаності так і факт передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Із матеріалів справи вбачається, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, грунтується на протоколі про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копії протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та компакт диском. Однак, зазначені докази не доводять факту, що при передачі керування транспортним засобом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 знав, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, передбачає прямий умисел, тобто ОСОБА_1 повинен був знати про те, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Жодного доказу про те, що ОСОБА_1 під час передачі керування транспортним засобом ОСОБА_2 було відомо про те, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Як слідує з оглянутого відеозапису ОСОБА_2 повідомив, що не вживав разом з ОСОБА_1 спиртні напої.

Крім того, відповідно до копії протоколу серії ДПР № 221325 від 31.05.2021 року, ОСОБА_2 керував скутером Хонда Діон, д.н.з. б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, нестійка хода, почервоніння очей) та відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та продуття приладу Драгер.

Таким чином, відсутні докази та не доведено перебування ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

У відповідності до ст.ст. 245, 246, 252, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судового провадження і відправлення правосуддя, коли висновки судді не можуть базуватися на припущеннях, а всі сумніви винуватості трактуються на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність, для достовірних і безспірних висновків про скоєне на принципах забезпечення доказів провини за ст. 129 Конституції України, визнання провини згідно зі ст. 252 КУпАП не можуть мати наперед встановлену силу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , та враховуючи, що він не усвідомлював та не міг усвідомлювати протиправний характер своїх дій, не передбачав шкідливих наслідків, не бажав і не допускав їх настання, не повинен і не міг їх передбачити, тому в його діях відсутня вина, подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття адміністративної справи на підставі ст. ст. 247, 284 КУпАП, через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, ст.252, п. 1 ч. 1 ст.247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Майборода