Справа № 495/5052/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року м. Білгород- Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області, у складі:

головуючої одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа №495/5052/21

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що працює водієм маршрутного таксі, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності, за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2021 року, біля 16 години 10 хвилин ОСОБА_1 , здійснював превезення пасажирів на автобусі БАЗ н/з НОМЕР_1 по маршруту №1 "Молога-Білгород-Дністровський" без використання захисної маски чи респіратору,чим порушив вимоги Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.

Своїми діями, ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання призначене на 07.07.2021 року о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 не з`явися, про день та час судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

В наданих поясненнях зазначає, що з правопорушенням згоден, факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджує, вказує, що дійсно здійснював перевезення пасажирів за маршрутом №1 "Молога-Білгород-Дністровський" без захисної маски чи респіратора, оскільки його маска зіпсувалася дорогою.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв`язку з чим, згідно зі ст. 268 КУпАП, суд розглядає справу за відсутності особи, відносно якої складений протокол, належним чином повідомленого про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами справи.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду матеріалів про скоєння особою правопорушення, у відповідності до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 64 Конституції України гарантовано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції.

Статтею 33 Конституції України, визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено мету, порядок та умови встановлення карантину, зокрема зазначено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів).

Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як встановлено матеріалами справи, вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 704354 від 26.06.2021 року; поясненнями ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про необхідність накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , судом враховуються, що хоча діяння й містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, але внаслідок конкретних обставин є незначним, враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за порушення карантинних обмежень не притягувався, підстави на основі яких було складено даний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, негативних наслідків від правопорушення не настало, у зв`язку з чим суд вважає, що останнього слід звільнити від адміністративної відповідальності передбаченої ст. 44-3 КУпАП за малозначністю, оголосивши йому усне зауваження, провадження по справі закрити.

Керуючись ст. 7, 9, 22, 23, 44-3, 173, 221, 245, 251, 252, 268, 280, 283, 284, КУпАП, суддя , -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що працює водієм маршрутного таксі, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі №495/5052/21 (провадження номер 3/495/1674/2021) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що працює водієм маршрутного таксі, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.44-3 КУпАП - закрити.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя: