Справа № 524/9518/21
Провадження 3/524/3183/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Гусач О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, проживає: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 27.09.2021 року о 14-37 год. ОСОБА_1 керувала автомобілем "DAEWOO ESPERO" д.н.з. НОМЕР_1 в м. Кременчуці по вул.. Чайковського з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, повільність мови, від проведення огляду на стан сп`яніння відмовилась в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що 27.09.2021 року їхала разом із своїм чоловіком на автомобілі "DAEWOO ESPERO" д.н.з. НОМЕР_1 . Їх зупинили працівники поліції та повідомили, що у вбачають у чоловіка ознаки сп`яніння, після чого почали проводити процедуру огляду. Оскільки до їхнього будинку було недалеко і вона мала при собі посвідчення водія, запитала у працівників поліції чи може вона взяти автомобіль та поїхати додому. Поліцейські дозволили забрати автомобіль та поїхати додому. Проїхавши буквально декілька сотень метрів її зупинив інший екіпаж поліції. Причиною зупинки назвали те, що на одній стороні автомобіля були встановлені ручки відкриття дверей різного кольору. Перевіривши документи поліцейські почали пропонувати їй проїхати до наркологічного диспансеру. На їх пропозицію вона погодилась, однак попросила надати можливість зайти додому взяти ліки, оскільки їй було дуже погано. На це поліцейські відповіли відмовою. Протягом усього часу спілкування вона просила поліцейських надати можливість випити ліки або викликати екстрену допомогу. На всі її прохання з боку працівників поліції лунали відмови. Врешті на неї склали протокол. Після цього вона зайшла додому, випила необхідні ліки та одразу ж поїхала до Кременчуцького наркологічного диспансеру, де пройшла огляд на стан сп`яніння та здала біологічні зразки. Згідно висновку експерта №465 віл 27.09.2021 року ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння у неї виявлено не було.

Захисник адвокат Кононенко В.А. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

За клопотанням захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності суд відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання зазначених в протоколі про адмінправопорушення свідків. На виклики до суду вказані особи не з`явились, а нормами КУпАП не передбачається примусовий привід свідків.

Вислухавши особу що притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши та оцінивши матеріали справи, переглянувши долучений до справи відеозапис, приходжу до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а так само і за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого спяніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п. 12 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки наркотичного сп`яніння.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто, якщо у поліцейського виникла підозра про перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані сп`яніння, він має право направити цю особу для проведення відповідного огляду.

Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином проведення огляду водія з метою виявлення стану сп`яніння повинно відбуватися не свавільно, а виключно в разі наявності сукупності певних ознак, чітко визначених у відповідних нормативно-правових актах.

З відтвореного в судовому засіданні відеозапису з бодікамери не вбачається, що працівниками поліції проводились дії спрямовані на встановлення ознак наркотичного сп`яніння, а одразу ж після перевірки документів запропоновано проїхати водію до лікаря нарколога. При цьому поліцейським водію повідомлено лише про одну ознаку, а саме сповільнення мови, яка переглянутим відеозаписом не підтверджується, натомість з переглянутого відео у ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення мовлення заїкання.

Таким чином приходжу до висновку, що підстав вважати, що водій ОСОБА_1 мала ознаки наркотичного сп`яніння, зазначені у протоколі, перелік яких чітко визначено Інструкцією, працівники поліції не мали. Вказане, викликає обґрунтований сумнів щодо існування підстав для проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Також з відтвореного відеозапису постає, що водій ОСОБА_1 на пропозицію працівника патрульної поліції проїхати до наркологічного диспасеру, в тому числі в присутності свідків, не відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння. Зазначає, що поїде до наркологічного диспансеру одразу ж після прийняття ліків. Не отримавши на це згоди, запитує у поліцейського про можливість пройти огляд на стан сп`яніння на місці, на що отримує відповідь про те, що така процедура можлива лише у великих містах України. При цьому поліцейський не оформлює письмове направлення до найближчого закладу охорони здоров`я, як того вимагає інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»

Крім того, з долученого до матеріалів копії висновку 465 від 27.09.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у останньої не виявлено. При цьому з висновку вбачається, що огляд лікарем проведений фактично відразу після того як на водія були складені адміністративні матеріали.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 р. визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З огляду на викладене вважаю, що докази, які би підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також дані, які би спростовували твердження останньої та її захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді.

Само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адмінправопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 266 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 діб до судової палати Полтавського апеляційного суду в кримінальних справах через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Олександр ГУСАЧ