Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2755/21 Головуючий у 1-й інст. Зіневич І.В.
Категорія ст. 124 ,ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю секретаря Білоус Т.А., захисника Омельчука І.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , працюючого техніком з ремонту «Трейд сервіс Альянс»

встановив:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 11 травня 2021 року (справа № 295/2760/21) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 454 грн.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 11 травня 2021 року (справа № 295/2755/21) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 454 грн.

Як встановив суд, ОСОБА_1 28.02.2021 о 15 годині 46 хвилин в м. Житомирі по вул. Перемоги, 54, керував транспортним засобом «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився на світлофорі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 28.02.2021 о 16 годині 45 хвилин в м. Житомирі по вул. Л.Українки, 11А керував транспортним засобом «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Alcotest Drager 6810.

На постанови суду ОСОБА_1 подав апеляційні скарги, в яких ставиться питання про об`єднання справ в одне провадження, скасування постанов, вказує на порушення порядку проведення огляду, оскільки пристрій Драгер, який був застосований під час огляду на стан сп`яніння та за допомогою якого визначалося наявність у нього стану сп`яніння видавав некоректні дані про температуру повітря, що ставить під сумнів результати його огляду.

Вважає, що для визначання наявності на приладі Драгер повірочного тавра, його збереження, необхідно призначити у справі трасологічну експертизу.

Відповідне клопотання було заявлено в суді першої інстанції, однак суддя вказане клопотання не розглянула по суті.

Також суддею були проігноровані докази, а саме покази свідків, відповідно до яких ОСОБА_1 не погоджувався з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та при цьому поліцейськими не було запропоновано йому пройти огляду на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі - що є порушенням порядку огляду на стан сп`яніння та тягне за собою недійсність висновків про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, зазначає, що матеріали справи містять дані про те, що одночасно з розглядом справи 295/2755/21 суддя розглядала справу 295/2760/21 за фактом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В обох справах, які розглядалися суддею одночасно, 11.05.2021 року було накладено окремі стягнення за два різні правопорушення - що є порушенням вимог ст. 36 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника Омельчука І.М. та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в апеляційних скаргах не оспорюються, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.9.а) Правил дорожнього руху вбачається, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 016434 від 28.02.2021 (а.с.1), чек- тестом №829 від 28.02.2021 року приладу Drager Alcotest 6810, відповідно до якого встановлено наявність 1,94 % проміле алкоголю в крові (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких проба огляду на стан сп`яніння (а.с.3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 погодився пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, його результат показав, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, з чим ОСОБА_1 був згодний (а.с. 5,6).

З відеозапису нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що вживав алкогольні напої, погодився пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння огляд за допомогою алкотестера «Драгер» в присутності двох свідків, результат освідування показав 1,94 % алкоголю в крові.

З результатами огляду ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчать його власноручні підписи у чек-тесті та у акті огляду на стан сп`яніння, заперечень не висловлював.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції передбачена ч.1 ст.130 КпАП України.

Доводи апелянта про недопустимість такого доказу як результат тесту, з підстав відсутності на приладі «Drager 6810» повірочного тавра є безпідставними.

Так, з чек-тесту слідує, що огляд на стан сп`яніння було проведено приладом алкотестер «Drager 6810», який пройшов повірку 29.09.2020 року, а тому підстав вважати вказаний огляд недійсним апеляційний суд не знаходить.

Вимірювальний прилад алкотестер «Drager 6810» внесений до Державного реєстру України засобів вимірювальної техніки, має свідоцтво державної реєстрацію МОЗ України, комплектується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (останнє періодично видається після процедури калібрування та повірки терміном дії 1 рік).

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи, всі інші доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає надуманими та нічим не підтвердженими.

Будь-яких сумнівів щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування своїх висновків апеляційний суд не знаходить, докази на які послався суд відповідають ст. 251 КУпАП.

Разом з тим, заслуговують на увагу суду доводи апелянта щодо порушення судом вимог ст. 36 КУпАП під час одночасного розгляду протоколів про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Зазначена норма закону є імперативною та зобов`язує орган (посадову особу) при одночасному розгляді кількох адміністративних протоколів накласти на особу стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Для виконання вимог ст. 36 КУпАП, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 2.11.2010 року № 30, у редакції рішення Ради суддів України від 02.03.2018 року № 17 зі змінами та доповненнями, розроблено методичні рекомендації щодо застосування правил поєднання справ засобами КП «Д-3», в п. 1, тип поєднання «Адміністративні правопорушення» зазначається, що тип поєднання «Адміністративні правопорушення» може застосовуватись у разі надходження до суду декількох окремих протоколів про адміністративні правопорушення відносно однієї і тієї ж особи. Якщо такі справи потрапляють в провадження різних суддів, то дотриматись вимог ст.36 КУпАП неможливо, тому для дотримання встановленого законом принципу накладення адміністративного стягнення, при вчиненні кількох адміністративних правопорушень однією особою, всі справи щодо цієї особи слід передавати на розгляд одному судді. Поєднання відбувається в межах одного суду. При виконанні автоматичного розподілу справи між суддями обирається суддя (склад суду), який розглядає (розглядав) справу, з якою поєднуємо.

З матеріалів об`єднаної справи вбачається, що протоколи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були вчинені ним одночасно, 28.02.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілені для розгляду судді Богунського районного суду м. Житомира Зіневич І.В. та розглянуті в один день та час, а саме о 09.50 год. 11.05.2021 року.

За таких обставин суд був зобов`язаний розглядаючи ці справи одночасно, дотриматись вимог ст. 36 КУпАП, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд у своїх рішеннях (№ 296/1254/20, 296/10502/19) звертав увагу про необхідність застосування положень ст.36 КУпАП при одночасному розгляді справ.

Проте суд, вказаних вимог закону не дотримався, як наслідок застосував до ОСОБА_1 стягнення за кожне з адміністративних правопорушень окремо, за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік., піддав ОСОБА_1 подвійному стягненню, двічі стягнув судовий збір, що суперечить вимогам ст. 36 КУпАП, чим погіршив його становище.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до своїх повноважень, визначених ст. 294 КУпАП виправити вказану помилку, допущену судом першої інстанції, шляхом внесення змін у прийняті рішення не в праві, оскільки суд прийняв дві окремі постанови за результатами розгляду, в одному судому засіданні щодо однієї і тієї особи двох поєднаних справ, що стосуються порушення ПДР, а для того, щоб усунути порушення вимог ч.2 ст. 36 КУпАП та визначити ОСОБА_1 стягнення за вчиненні ним два правопорушення, за принципом застосування санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених апеляційний суд повинен прийняти одне рішення, а це можливо лише шляхом скасування постанов суду та прийняття нової постанови.

Згідно до вимог ст. 38 КУпАП, що була чинною на час вчинення правопорушень (28.02.2021 року), якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Апеляційний суд приймаючи нову постанову, не зважаючи на доведеність вини ОСОБА_1 та серйозність вчинених ним правопорушень, враховуючи положення ст.38, в редакції яка підлягала застосуванню, не вправі застосувати до ОСОБА_1 стягнення з дотриманням вимог ч.2 ст. 36 КУпАП, за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з закінченням 28.05.2021 року строків накладення адміністративного стягнення (справа надійшла до апеляційного суду 27.05.2021 року).

На підставі наведеного, керуючись ст. 38, ч. 7 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 11 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанову Богунського районного суду м. Житомира від 11 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст.124 КУпАП.

На підставі ч. 7 ст. 247 КУпАП вказане провадження щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук