П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2021 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Київській області БПП у м. Біла Церква відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

06 грудня 2020 року о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Леваневського, 138, керував транспортним засобом «Infiniti FX 45», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 06 грудня 2020 року о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Біла Церква по вул. Леваневського, 138, керуючи транспортним засобом «Infiniti FX 45», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого з`їхав з проїзджої частини дороги та скоїв наїзд на дерево, що призвело до пошкодження транспортного засобу з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що транспортний засіб «Infiniti FX 45», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 належить його матері. 06.12.2020 року він разом з ОСОБА_5 відпочивали в кафе «Арт Сієста», де вживали спиртні напої, після чого вирішили поїхати до товариша в с. Блощенці. Оскільки вони перебували в нетверезому стані, то зателефонували знайомому ОСОБА_6 , щоб відвіз їх в с. Блощенці. ОСОБА_6 приїхав до кафе, сів за кермо автомобіля, ОСОБА_5 відмовився їхати. ОСОБА_1 сів на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_6 за кермо автомобіля і вони поїхали в с. Блощенці. По дорозі, ОСОБА_6 не впорався з керуванням, з`їхав з проїздної частини дороги та наїхав на дерево. Після ДТП ОСОБА_6 пішов додому по документи, щоб викликати евакуатор, а він залишився в автомобілі чекати його. Через деякий час приїхали працівники поліції та почали складати протоколи. Він пояснював працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, щоб почекали водія, але працівники поліції не реагували та склали протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що працівники поліції діяли не законно. Пояснив, що ОСОБА_6 на місце ДТП не повернувся та не викликав евакуатор. Наступного дня він та ОСОБА_6 забрали автомобіль з штрафмайданчика. Зазначив, що працівники поліції склали протоколи про адміністративні правопорушення на припущеннях. Пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі працівники поліції йому не пропонували. Крім того зазначив, що із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом у справі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Коваленко Ю.О. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження по справі про адміністративні правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю складів вказаних адміністративних правопорушень. В обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що формулювання адміністративного правопорушення суперечить іншим матеріалам справи, оскільки з відеозапису, наявного у матеріалах справи вбачається, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу, зазначеному в протоколі, о 01 год. 32 хв. 06.12.2020 року, а це на півгодини раніше, ніж зазначено у протоколі.

Із доданої до матеріалів справи схеми дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що транспортний засіб зазначений у протоколі був пошкоджений та знаходився поза проїжджою частиною дороги на перехресті з круговим рухом по вул. Леваневського на виїзді з м. Біла Церква. Про перехрестя з круговим рухом, як місце знаходження транспортного засобу та місця складення протоколу, йдеться і в поясненнях свідка ОСОБА_4 , залученого патрульними поліцейськими під час складення документів. Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення місцем скоєння адміністративного правопорушення зазначена адреса вул. Леваневського, б. 138, що не відповідає дійсним обставинам справи. Суб`єкт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, патрульними поліцейськими визначено невірно.

Зазначила, що відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Тобто працівники поліції повинні представити суду докази того, що особа керувала автомобілем і при цьому знаходилась у стані алкогольного сп`яніння. Однак, жодний доказ, поданий патрульними поліцейськими не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 керував зазначеним в протоколі транспортним засобом та був ними зупинений.

Повідомила, що по приїзду патрульних поліцейських транспортний засіб не рухався, що підтверджується рапортом, а тому, позиція патрульних поліцейських про те, що лише ОСОБА_1 знаходився в автомобілі, а тому він є водієм та керував автомобілем, не ґрунтується на нормах законодавства.

Зазначила, що відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Майже всі відео файли, додані патрульними поліцейськими до протоколу про адміністративне правопорушення перериваються.

Вважає, що у матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням строни захисту, свідок ОСОБА_5 , пояснив, що 06.12.2020 року він разом із ОСОБА_1 відпочивали в кафе «Арт Сієста», де вживали спиртні напої, після чого вирішили поїхали в с. Блощинці до кума. Приблизно о 21-22 годині ОСОБА_1 зателефонував до ОСОБА_6 та попросив, щоб останній завіз їх в с. Блощеннці. ОСОБА_6 приїхав в кафе сів за кермо автомобіля, ОСОБА_1 сів поруч на пасажирському сидінні. Він не поїхав в с. Блощинці, тому як трапилось ДТП пояснити не може.

Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням строни захисту, свідок ОСОБА_6 , пояснив, 06.12.2020 року приблизно о 22 годині 00 хвилин йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив завезти його в с. Блощинці, так як він вживав спиртні напої та не міг керувати транспортним засобом. Він приїхав в кафе «Арт Сієста», взяв у ОСОБА_1 ключі від автомобіля та чекав останнього та ОСОБА_5 в автомобілі. Приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вийшли з кафе, ОСОБА_5 відмовився їхати. Він сів за кермо автомобіля, ОСОБА_1 сів поруч на пасажирському сидінні і вони поїхали в с. Блощенці. По дорозі проїхавши Шинний комбінат, що по вул. Леваневського, він не впорався з керуванням, виїхав на круг та наїхав на дерево. Так як самостійно вибратися з місця ДТП вони не могли, він викликав службу таксі та поїхав шукати евакуатор, а ОСОБА_1 залишився сидіти в автомобілі. У нього розрядився мобільний телефон, він поїхав додому, щоб зарядити його, а також взяти посвідчення водія, бо напередодні забув його вдома.ПРацівників поліції безпосередньо після ДТП він не викликав. На місце ДТП він не повернувся, так як не хотів спілкуватися з працівниками поліції. Також, він їздив по місту на таксі і шукав евакуатор, однак не знайшов його. До якої служби таксі телефонував в той день та з якою шукав евакуатор, не памятає. За пошкоджений автомобіль він із ОСОБА_1 розрахувався.

Допитаний в судовому засіданні лейтенант поліції ОСОБА_7 , з приводу складання протоколів про адміністративні правопорушення, пояснив, що 06.12.2020 року він перебував на чергуванні. Патрулюючи по місту на вул. Фастівська до них під`їхав автомобіль «Мерседес», водій якого повідомив про ДТП в районі ПРАТ «Росава» на круговому перехресті. Прибувши на місце ДТП було виявлено автомобіль «Infiniti FX 45», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 та розмовляв по мобільному телефону. Він підійшов до автомобіля, запитав у водія чи потрібна швидка допомога, чи той не поранений, на що останній відповів що все в порядку. На кілька хвилин він відійшов від даного автомобіля, щоб зателефонувати та повідомити про подію. Коли повернувся то виявив, що ОСОБА_1 пересідає на пасажирське сидіння, він йому сказав, що чому ви пересідаєте на пасажирське сидіння. Зазначив, що в автомобілі та поряд інших осіб крім, ОСОБА_1 не перебувало. На місці події були свідки, які повідомили, що бачили за кермом автомобіля ОСОБА_8 , поруч з даним автомобілем нікого не було. В присутності двох свідків ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, нащо водій відмовився, після чого було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та відібрано пояснення у свідків. Зазначив, що автомобіль ОСОБА_1 вони не зупиняли, на місці події було виявлено автомобіль, який здійснив наїзд на дерево. ОСОБА_1 говорив, що допомоги не потребує, а після того, як перемістився на пасажирське сидіння говорив, що за кермом був не він. Пояснив, що з моменту їх прибуття на місце ДТП та до приїзду евакуатора минуло понад 5 годин і крім ОСОБА_1 , інших осіб з боку останнього не було, ніхто не приїздив і не говорив, що він був за кермом. З приводу адреси місця події, ОСОБА_7 пояснив, що місце події на зіїді з круга , тому була вказана найближча адреса від від місця вчинення правопоуршень.

В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, який додано до протоколу, та з якого убачається, що автомобіль «Infiniti FX 45», потрапив в ДТП, а саме наїзд на дерево. Працівник поліції підходить до автомобіля до водійського сидіння та запитує у ОСОБА_1 навіщо останній пересідає з водійського сидіння на пасажирське. ОСОБА_1 пояснює, що не керував транспортним засобом. Працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки, роз`яснив, що проводиться відеозапис. Крім цього, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також зафіксовано, що працівниками поліції пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, останній відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків.

Також, з письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , убачається, що 06.12.2020 року у нічний час, приблизно о 02 годині 00 хвилин він перебував в м. Біла Церква та йшов в кінці вулиці Леваневського, неподалік кругового руху, на перехресті біля «Росава», де побачив розбитий автомобіль «Infiniti FX 45» білого кольору, на водійському сидінні хтось сидів. В той час він йшов по каву на заправ очну станцію, коли останній повертався, то помітив біля даного автомобіля поліцію, але вже чоловік вже пересів на пасажирське сидіння, так як нікого окрім нього в автомобілі до цього він не бачив. Він підійшов до даного транспортного засобу та запропонував свою допомогу

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оголосивши протоколи про адміністративні правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , позицію захисника - адвоката Коваленко Ю.О., пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , лейтенанта поліції Гарієнка М.С., дослідивши рапорт працівника поліції, направлення на огляд водія транспортного засобу з- метою виявлення стану сп`яніння від 06.12.2020 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі відмову водія ОСОБА_1 06.12.2020 року від проходження огляду на стан сп`яніння, схему місця ДТП від 06.12.2020 року з зазначеними пошкодженнями транспортного засобу, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, довідку інспектора ВАП УПП в м. Біла Церква УПП у Київській області ДПП щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія, форму вивода, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, переглянувши відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, визнає доведеним належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Згідно статті 40 вищезазначеного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Суд не погоджується з твердженням захисника щодо того, що відеозапис не є безперервним і складається з окремих файлів, що не дозволяє встановити повну та об`єктивну картину подій, оскільки події, зафіксовані відеозаписом, відповідають суті правопорушень, викладеним в протоколах про адміністративні правопорушення.

Також, суд звертає увагу, що захисник суперечить сам собі, оскільки вказує на те, що відеозапис є неналежним доказом, разом з тим, посилається на даний відеозапис, як на доказ в обґрунтування інших доводів про закриття провадження по справі.

За клопотанням захисника Коваленко Ю.О. та з метою перевірки показань ОСОБА_1 суд викликав в судове засідання свідка ОСОБА_4 , а також ОСОБА_9 . Проте на виклики до суду вказані свідки не з`явилися, а нормами КУпАП не передбачається примусовий привід свідків.

Слід зазначити, що вказані свідки посвідчували, крім іншого відмову ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, що не заперечував і сам ОСОБА_1 , оскільки він вживав алкогольні напої та перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Твердження ОСОБА_1 та адвоката Коваленко Ю.О., про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_6 , який як стверджує ОСОБА_1 , керував автомобілем, був відсутній під час огдяду місця події, при складенні протоколів про адміністративні правопорушення та не повернувся до місця пригоди навіть протягом більш ніж п`яти годин, а саме до 7 год. 35 хв. 06.12.2020 року, до часу коли було тимчасово затримано транспортний засід та переміщено автомобіль на евакуатор. Також слід задзначити, що під час оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 не говорив, що за кермом був саме ОСОБА_10 .

Твердження ОСОБА_1 про те, що за кермом був не він не підтверджується жодними доказами у справі, а тому суд розцінює їх, а також показання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 такими, що надані з метою уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.

Що стосується тверджень адвоката адвоката Коваленко Ю.О. про невірне зазначення адреси місця події, то вони є безпідставними, спростовуються матеріалами провадження та поясненнями працівника поліції, який складав протоколи, про зазначення найближчої адреси від від місця вчинення правопоуршень. Крім того, вказані обставини, не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушень передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

При застосуванні адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи порушника, його відношення до вчиненого, конкретних обставин справи, вважаю що стягнення у вигляді штрафу відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які досліджені судом, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, доведена «поза розумним сумнівом», тому в його діях наявний склад вказаних правопорушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 33-35, 40-1, 124, ч. 1 ст. 130, 268, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та, із урахуванням ст. 36 КУпАП, застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

СуддяС. І. Дорошенко