КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 756/3377/21 Головуючий у І-й інстанції - Касьян А.В.
апеляційне провадження № 33/824/2935/2021 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 рокуСуддя Київського апеляційного суду Заришняк Г.М., при секретарі Діденку А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 13 квітня 2021 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ) відповідно до інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13 квітня 2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 454 грн.

З постанови слідує, що 6.02.2021 р. о 12:25 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Renault Logan (д.н.з. НОМЕР_1 ) по вул. Маршала Малиновського, 8 у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення, закрити адміністративне провадження відносно нього, ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУаАП.

Апелянт вважає, що справа була розглянута у його відсутність, чим було позбавлено його права на подачу клопотання про допит свідків, які були присутніми під час його затримання поліцією, справу розглянуто поверхнево, без врахування фактичних обставин по справі, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням Закону та не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись при цьому на те, що повний текст оскаржуваної постанови апелянт отримав лише 19 травня 2021 року в приміщенні суду. Посилаючись на те, що вказані обставини зумовили причину пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, просив поновити такий строк.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне заслуговують на увагу і підтверджуються матеріалами справи, а тому суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 13 квітня 2021 року поважними, а клопотання таким, що підлягає задоволенню.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних у справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 06 лютого 2021 року,

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду у лікаря - нарколога на стан наркотичного сп`яніння, не заслуговують на увагу й спростовуються безпосередньо відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, з якого слідує, що працівниками поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, проте ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду у лікаря - нарколога та повідомив про те, що зробить це сам.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не відстороняли віл керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейських з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП й він продовжував керувати автомобілем, не заслуговують на увагу, й спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення від 06 лютого 2021 року, в якому ОСОБА_1 в графі «Пояснення особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, по суті порішення» власносноручно написав, що транспортний засіб залишає на місці та зобов`язується ним не керувати 24 години ( а.с.1).

Не заслуговують на увагу й твердження апелянта про те, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, про що свідчить копія висновку КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» №000635 від 13 лютого 2021 року.

Як видно зі справи, перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння було виявлено поліцейськими 06 лютого 2021 року о 12 год. 40 хв. Медичний огляд ОСОБА_1 був здійснений лікарем КМНКЛ «Соціотерапія» 06 лютого 2021 року о 16 год. 20 хв., тобто пізніше ніж через дві години з моменту встановлення підстав для здійснення такого огляду, у відсутності поліцейського.

За таких обставин, обстеження ОСОБА_1 лікарем -КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» було проведено з порушенням порядку, визначеного ч.4 ст. 266 КУпАП, а тому вказаний висновок є недійсним.

Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_1 щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставилось питання в апеляційній скарзі, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначено в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП. Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 13 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 13 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Заришняк Г.М.