Справа № 305/521/21
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.06.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Штефаняка І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/212/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 23. 03. 2021.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одружений, тимчасово непрацюючий,визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді арешту строком на 10 (десять) діб.
Вилучений у ОСОБА_1 гідрокостюм чорного кольору, який переданий на зберігання ОСОБА_3 та зберігається у спеціальному приміщенні відділу прикордонної служби "Ділове" І категорії (тип В) конфісковано в дохід держави.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №008146 від 22. 03. 2021 та постанови судді від 23. 03. 2021 вбачається, що 22. 03. 2021 близько 18 год. 15 хв. прикордонним нарядом «Група реагування» відділення інспекторів прикордонної служби «Великий бичків» (тип В) відділу прикордонної служби «Ділове» 1 категорії (тип В), на відстані 20 метрів від лінії державного кордону на напрямку 311 прикордонного знаку (територія Великобичківської територіальної об`єднаної громади Рахівського району Закарпатської області) був виявлений ОСОБА_1 та в подальшому затриманий у складі групи осіб, спільно з громадянами України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за незаконний перетин державного кордону з України до Румунії та у зворотному напрямку поза пунктами пропуску через державний кордон України, з метою переміщення тютюнових виробів з використанням гідрокостюму, чим порушив вимоги ст. ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України» від 04. 11. 1991, а саме незаконно перетнув державний кордон України, у складі групи осіб, відповідальність за яке, передбачена ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Рахівського районного суду від 23. 03. 2021 змінити та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Не оспорюючи фактичні обставини правопорушення та доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вказує на те, що постанова суду незаконна,
оскільки застосоване судом першої інстанції адміністративне стягнення не відповідає вимогам ст. ст. 13, 24-1, 32 КУпАП. Також зазначає, що всупереч вимогам ст. ст. 254, 256 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, йому не було
роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також не залучено захисника, якого він потребував, однак це не знайшло відображення у протоколі. Також судом першої інстанції під час накладення адміністративного стягнення не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, що не відповідає положенням ст. 33 КУпАП. ОСОБА_1 просить врахувати те, що він вперше притягається до адміністративної відповідальності, щиро розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується та має бажання і можливість сплатити штраф.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того, апеляційний суд враховує думку захисника адвоката Штефаняка І.І., який просив розглянути апеляційну скаргу у відсутності ОСОБА_1 , який обізнаний про день, місце та час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення захисника- адвоката Шефаняка І.І., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції, при обставинах наведених у постанові, повно й об`єктивно дослідив усі матеріали справи про адміністративне правопорушення, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, що останнім в апеляційній скарзі не оспорюється.
Разом з тим, санкція ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, передбачає накладення стягнення у виді штрафу від п`ятисот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.
Згідно ст. ст. 23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Зі змісту постанови місцевого суду вбачається, що в ній відсутні обґрунтування та мотиви обрання судом саме такої міри та виду адміністративного стягнення з огляду на справедливий баланс між адміністративним проступком та мірою відповідальності.
Статтею 24 КУпАП зазначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
Обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, є проявом принципу індивідуалізації покарання.
Суддя при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, зазначив, що враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу правопорушника, ступінь його вини, наявність обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.
Утім суддя не визначив, що саме враховується при накладені на ОСОБА_11 саме такого адміністративного стягнення, які відомості про особу правопорушника, ступінь його вини, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність, свідчать про накладення нього стягнення саме в такому виді і розмірі, що є явно несправедливим через суворість.
У відповідності до ст. 33 КУпАП, апеляційний суд при накладенні стягнення враховує, крім характеру вчиненого правопорушення, також особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем свого проживання, обставини, що пом`якшують відповідальність, - визнання вини, щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.
За таких обставин постанова судді підлягає зміні, а апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню частково, у зв`язку необхідністю застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, що буде ефективним та достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.
Керуючись ст. ст. 33, 294 КУпАП, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 23. 03. 2021 в частині накладення на ОСОБА_11 адміністративного стягнення - змінити, застосувати до нього адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.
В решті постанову судді від 23. 03. 2021 залишити без змін.
Постанова набирає чинності негайно після її винесення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя