ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/817/21 Справа № 185/2439/21 Суддя у 1-й інстанції - Тимченко С. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 454,00 грн.,

за участю:

захисника особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року ОСОБА_1 15 березня 2021 року о 10.55 год. по вул. Харківська, 82 м.Павлограда керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2121», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння відповідно до висновку № 82 від 15 березня 2021 року Павлоградського наркологічного диспансеру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що його було безпідставно зупинено працівниками поліції. Вважає, що з наявних матеріалів справи неможливо встановити, чи міг лікар ОСОБА_3 проводити огляд на стан сп`яніння. Вказує, що йому не запропонували пройти огляд на місці та в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд на виявлення стану сп`яніння та акт огляду на стан сп`яніння. Звертає увагу, що пройшов огляд у Сінево та результат огляду в стані наркотичного сп`яніння не перебуває.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, складеного лікарем відділення №2 м. Павлограда КП ОМПЦзЛЗС ДОР, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані канабіноїдного сп`яніння; а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані нааркотичного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Всупереч доводам в апеляційній скарзі матеріали справи містять відомості про підстави зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а саме підставою для зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було порушення останнім п. 2.3В ПДР України, що останнім не заперечувалось як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки та в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу, є безпідставними, оскільки відповідно до п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Крім того, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, не передбачено долучення до матеріалів справи направлення на огляд, а тому відповідні доводи є необгрунтованими.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги результати досліджень Сінево з огляду на те, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, останнім відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №038000 вчинено 15 березня 2021 року, тоді як огляд у Сінево ОСОБА_1 пройшов 05 квітня 2021 року.

Крім того, за клопотанням захисника було здійснено запит до КП ОМПЦзЛЗС ДОР та отримано відповідь, відповідно до якої медичний огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводила лікар-нарколог вищої категорії ОСОБА_3 , яка проходила тематичне удосконалення згідно чинного законодавства в 2020 році та в 2021 році. Також було надано копії результатів лабораторних досліджень біологічного середовища ОСОБА_1 (сеча) на вміст алкоголю та наркотичних речовин, відповідно до якого у останнього виявлено канабіноїди, а також акт медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 від 15 березня 2021 року №82, з якого слідує, що ОСОБА_1 не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, за результатами лабораторних досліджень перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Викладене спростовує доводи апеляційної скарги про те, що огляд було проведено з порушенням вимог закону.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Інші доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 . залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот