Справа № 331/2192/21
Провадження № 3/331/971/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №188077 від 18.04.2021 року, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до опису протоколу серії ААБ №188077 від 18.04.2021 року, 18.04.2021 року о 12-34 годин в м. Запоріжжя, пр. Соборний, біля буд. 23, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT MEGANE державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком лікаря №2046, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування відсторонений шляхом залишення транспортного засобу без порушень ПДР України, про повторність попереджений.

В судовезасідання ОСОБА_1 не зявився, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи для забезпечення його участі до суду не надав. Суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адмінстартивної відповідальності, за участю її захисника.

Адвокат Василенко О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 надав пояснення у яких вказав, що співробітники поліції зупинили ОСОБА_1 лише за те, що в нього раніше були судимості за ст. 309 КК України, на підставі чого вони запропонували останньому проїхати до медичного закладу. Адвокат вказує, що минулі судимості не є ознаками перебування особи в стані наркотичного сп`яніння, таким чином вимога проїхати до медичного закладу була незаконною. Окрім цього адвокат вказав на численні порушення при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 , а саме: при складанні протоколу не були присутні свідки, відмова відбулась в медичному закладі та була зафіксована лікарем наркологом в медичному висновку, на думку адвоката, протокол мав бути складений на місці зупинки транспортного засобу. Окрім цього адвокат вказав на порушення проведення відеофіксації відповідно до наказу затвердженого Міністерством внутрішніх справ №1026, а саме адвокат послався на безперервність відеофіксації подій. У зв`язку із вищевикладеним, адвокат просив закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Окрім порушень процедури складання протоколу, що є предметом розгляду цієї справи, зазначив про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на наявність стану сп`яніння. після зупинки працівниками патрульної поліції Жука О.В. було доставлено до медичного закладу для проведення огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння. Лікарю ОСОБА_1 пояснив, що він є інвалідом 2 групи загального захворювання, а тому не може здати аналіз сечі, для того щоб це зробити, медичний співробітник повинен використати катетер.

На підтвердження наявності медичних проблем суду захисником були надані відповідні медичні довідки, що підтверджують наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності певних захворювань.

Заслухавши пояснення адвоката Василенко О.В., дослідивши матеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, серед іншого:

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вище зазначив суд, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином твердження адвоката щодо обов`язкової участі свідків за наявності відеофіксації при складанні протоколу працівниками патрульної поліції не підтверджуються вимогами закону.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що лікар нарколог є повноважною особо, яка має право у своєму висновку вказати на відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно наказу МВС № 1026 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Нагрудні камери поліцейських мають свої властивості щодо фіксування,таким чином поліцейські не мають можливості контролювати що саме може бути записано на карти пам`яті нагрудних камер та в який саме час буде зупинена відеозйомка.

Відповідно до нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, входять:порушення координації рухів , порушення мови , виражене тремтіння пальців рук , різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя , поведінка, що не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло , сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови , почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Суд згоден із твердженнями адвоката, що наявність раніше судимостей за правопорушення в сфері обігу наркотичних засобів не є безумовною причиною для переконання поліцейського, що особа може перебувати під впливом наркотичних засобів чи речовин.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів, наявних в матеріалах адміністративної справи, вбачається, що ОСОБА_1 разом із поліцейськими проїхав до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак лікарю наркологу правопорушник пояснив, що в нього порушення функції тазових органів через що він не може здати аналіз сечі. На що лікар повідомив останнього про те, що він не взмозі перевірити ці обставини та якщо дійсно в ОСОБА_1 наявні такі захворювання він зможе їх надати суду. Але лікар повинен буде зафіксувати відмову.

В судовому засіданні було досліджено Консультаційний висновок спеціаліста Запорізької обласної клінічної лікарні від 23.04.2021 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 встановлено діагноз: R33. Стан після операції (2002 рік). Також судом було досліджено пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 , відповідно до якого ОСОБА_1 має другу групу інвалідності по загальному захворюванню довічно.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до наступного, шо за станом здоров`я ОСОБА_1 дійсно не міг здати відповідні аналізи на виявлення стану наркотичного сп`яніння, що не може судом розцінюватись як відмова від проходження медичного огляду, тим паче ОСОБА_1 проїхав разом із поліцейськими до медичного закладу. Медичний заклад, у який був доставлений водій для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, не зміг забезпечити забір аналізів для проведення дослідження. А тому така ситуація не може вважатися відмовою водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому у діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд враховує, що в матеріалах справи відсутні докази, які безпосередньо надають суду можливість встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні дій, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, тому суд приходить до висновку про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д.М. Кольц