Справа № < 152/743/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 липня 2021 року м. Шаргород

Справа №152/743/21

Провадження №3/152/358/21

Суддя Шаргородського

районного суду

Вінницької області Славінська Н. Л.,

розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відомості про особу зазначаються згідно з протоколом про адміністративне правопорушення: ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, відомості паспорта не відомі, РНОКПП не відомий,

- за ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме: 02.06.2021 року о 12 годині 10 хвилин в с. Голинчинці на вул. Центральній з ознаками алкогольного сп`яніння, якими є запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя (почервоніння), керував транспортним засобом «Viper» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , при цьому від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alkotest ARBL 0879» та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Частиною 1 ст.276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення зазначено с. Голинчинці колишнього Шаргородського (тепер Жмеринського) району Вінницької області.

Означена справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду Вінницької області на підставі ст.276 КУпАП.

Так, відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», яка набрала чинності 19.07.2020 року, в Україні утворено 136 нових та ліквідовано 490 районів, в тому числі, ліквідовано Шаргородський район Вінницької області. Пунктом 3.1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року №807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року.

Населений пункт село Голинчинці входить до територіальної юрисдикції Шаргородського районного суду, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року.

Відтак, справа про адміністративне правопорушення підсудна Шаргородському районному суду.

Розгляд справи в суді призначено на 23.06.2021 року та відкладено на 08.07.2021 року у зв`язку із неприбуттям ОСОБА_1 .

Так, частиною 1 ст.277-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

В суд ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про вручення повістки про виклик до суду на 23.06.2021 року на ім`я ОСОБА_1 , з якої вбачається, що дружина останнього від отримання повістки для передання ОСОБА_1 відмовилася (а.с.10), на підтвердження чого надано диск із відеозаписом відмови від отримання судової повістки (а.с.12).

Також, про розгляд справи 08.07.2021 року ОСОБА_1 повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщені на веб-сайті «Судова влада України» 23.06.2021 року (а.с.14).

Крім того, судова повістка про виклик ОСОБА_1 для розгляду справи до суду на 08.07.2021 року, направлена ОСОБА_1 за адресою проживання, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказана судова повістка повернута до суду з відміткою відділення Укрпошти на поштовому конверті про те, що від отримання кореспонденції «адресат відмовився» (а.с.16).

Оскільки, в суд ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки до суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення не подавав, то вважаю за можливе розглянути матеріали справи у його відсутності, що відповідає положенням ч.1 ст.268 КпАП України, якою передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) зазначається, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, із яким ознайомився ОСОБА_1 , вказано його місце проживання, а також повідомлено про місце розгляду справи Шаргородський районний суд Вінницької області.

Таким чином, ОСОБА_1 , на переконання суду, безперечно розумів, що за вказаною ним адресою судом буде здійснено його виклик для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

Судом встановлено наступні обставини: 1) судові повістки надсилалися для вручення за місцем проживання ОСОБА_1 , яке вказано у протоколі про адміністративне правопорушення 2) від отримання судових повісток з інформацією про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення для передання ОСОБА_1 дружина останнього, а також сам ОСОБА_1 відмовилися; 3) інформація про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення була завчасно оприлюднена на офіційному сайті Шаргородського районного суду Вінницької області; 4) ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце розгляду і через оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України»; 5)будь-які клопотання, заяви тощо, які б обґрунтовували неможливість явки до суду ОСОБА_1 , а також про відкладення розгляду справи, останнім не подані.

Таким чином, ОСОБА_1 відомо про розгляд у Шаргородському районному суді його справи, але останній, не прибувши до суду на визначені дату та час для розгляду справи про адміністративне правопорушення, своїми фактичними діями ігнорує виклик, що вказує про його небажання брати участь в розгляді справи та фактично таким чином він реалізує надане йому право не з`являтися для розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи за вказаною ним же адресою, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вживав заходів для явки до суду, не подавав письмових заперечень проти протоколу, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи.

Проте, відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відтак, суд, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Згідно з вимогами п.2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №455478 (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.06.2021 року (а.с.4); відеозаписом на технічний засіб адміністративного правопорушення (диск з відеозаписом приєднаний до справи на а.с.7).

Так, за змістом ч.1 ст.256 ЦПК України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №455478 від 02 червня 2021 року щодо ОСОБА_1 складено у відповідності до вимог, встановлених ст.256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. Суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення зазначено правильно, оскільки саме пункт 2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі, за відмову від проходження особою, яка керує транспортним засобом, огляду в установленому порядку, в тому числі, на стан алкогольного сп`яніння.

Також, у протоколі зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, надано право подати пояснення до протоколу, в якому ОСОБА_1 вказав, що напередодні вживав алкогольні напої, зокрема пиво (а.с.1).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що підставою для проведення огляду поліцейським зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, такі як запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей і шкіри обличчя, але огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки не проводився у зв`язку із відмовою останнього (а.с.3).

Так, згідно з п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння

або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року за №1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у

поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані

алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом

лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Ознаки алкогольного сп`яніння визначені в п.3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованій в МЮ України 11.11.2015 року за №1413/27858.

Так, ознаками алкогольного сп`яніння є, в тому числі, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.

В акті (а.с.3) зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку із якими ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу, від якого останній відмовився.

Пунктами 3, 4 вказаного вище Порядку встановлено, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Оскільки огляд на місці ОСОБА_1 не проводився через відмову останнього, то свідки для засвідчення вказаного факту в акті не потребуються.

Пунктом 6 вказаного вище Порядку встановлено, що водій транспортного засобу, що, в тому числі, відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Також, у відповідності до наведеної вище норми п.6 Порядку, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у Шаргородській міській лікарні та видано відповідне направлення (а.с.4).

З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.06.2021 року вбачається, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в КНП «Шаргородська МЛ» ОСОБА_1 відмовився (а.с.4).

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я...(ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Пунктом 8 вказаного вище Порядку встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у

якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від

огляду.

Поліцейським дотримано вказаних вимог п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час проведення огляду ОСОБА_1 поліцейським застосовані технічні засоби відеозапису, у зв`язку із чим присутності двох свідків не потребується. Матеріали відеозапису долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із відеозапису технічними засобами, здійсненого поліцейським, на якому зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 №455478 від 02.06.2021 року відносно ОСОБА_1 , який переглянуто судом під час розгляду справи, вбачається, що поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки, встановлені в ст.268 КУпАП, вимоги п.2.5. ПДР України щодо проходження огляду, вимоги ч.1 ст.130 КУпАП, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а після відмови останнього запропонував пройти відповідний огляд у ОСОБА_2 , від чого ОСОБА_1 також відмовився, після чого повідомив про складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, що встановлено ст.251 КУпАП.

Суд вважає, що поліцейським зібрано достатньо доказів при складанні протоколу про адміністративне правопорушення для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України за №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів… Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування…

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними поліцейським доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав для сумнівів у їх достовірності суд не вбачає.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, з довідки ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_1 , згідно інформаційного порталу Національної поліції України та підсистеми «НАІС», посвідчення водія не отримував (а.с.6).

У відповідності до п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 (з наступними змінами), суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права.

Проаналізовані судом докази в сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, а також відсутність у ОСОБА_1 права на керування транспортними засобами, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП без позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній посвідчення водія не отримував.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284, 294 КпАП України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст.130 КпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: