Справа 556/705/21
Номер провадження 3/556/353/2021
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2021 року

Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Іванків О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від начальника Відділення поліції № 1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

17 квітня 2021 року працівниками поліції складено протокол серії ДПР18 №438784 за ознаками ст.130 ч.1 КУпАП про те, що цього числа, об 11 год. 20 хв. гр. ОСОБА_1 в смт Володимирець на вул. Сагайдачного, 27, керував автомобілем «Mercedes-Benz», номерний знак « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння, пройти освідування на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненому, пояснив, що 17.04.2021 року біля 11 год. на вулиці Сагайдачного в смт.Володимирець його автомобіль зіткнувся з іншим автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , на місце ДТП викликали працівників поліції, які складали схему ДТП, опитували його, іншого водія та пасажира автомобіля ВАЗ. Пройти огляд на стан сп`яніння йому ніхто не пропонував, від проходження огляду він не відмовлявся, спиртних напоїв в той день не вживав. На місці події працівниками поліції було складено один протокол про аварію, будь-яких інших документів не складалось.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили судку, що 17.04.2021 року автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , в якому також знаходилась ОСОБА_4 , зіткнувся з автомобілем під керуванням ОСОБА_5 , на місце зіткнення викликали наряд поліції. Під час складання протоколу та схеми ДТП в їх присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_6 пройти освідування на місці аварії або в лікарні. Поліцейські складали багато документів протоколи, пояснення, схему та інші документи, які свідки на вимогу працівників поліції підписували.

Як вбачається з диспозиції ст.130 ч.1 КУпАП, вказана норма встановлює відповідальність по-перше, за керування транспортним засобом в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, і по-друге, за відмову водія чи іншої особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. При цьому, відповідальність за частиною першою ст.130 КУпАП настає не просто у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а в тих випадках, коли водій транспортного засобу відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння, який проводиться у встановленому законом порядку.

Подібний висновок суду ґрунтується на положеннях ст.19 ч.2 Конституції України, у відповідності до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; а також і на вимогах ст.ст.6, 7 Закону України «Про Національну поліцію», з яких вбачається, що органи Національної поліції в своїй діяльності керуються принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В той же час, 17.04.2021 року на місці дорожньо-транспортної пригоди з участю автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , працівниками поліції не було дотримано порядок проходження огляду на визначення стану сп`яніння, який встановлено чинним законодавством України, а саме ст.266 КУпАП, а також відомчими та міжвідомчими нормативними актами, прийнятими у встановленому порядку.

Так, у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд водіїв для визначення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння може проводитись працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, або у медичному закладі.

Як вбачається з чч.1-3 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, 17.04.2021 року в смт.Володимирець працівниками поліції не здійснювалась відеозйомка огляду водія ОСОБА_1 на місці дорожньо-транспортної пригоди з його участю, а свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вказані в протоколі, заперечили факт проведення такого огляду.

Крім того, істотні зауваження викликають особи свідків. Так, у відповідності до п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року, не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

В той же час, з матеріалів, що надійшли на розгляд суду, вбачається, що свідками в протоколі ДПР№18 №438784 вказані особи учасники дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ та пасажир цього ж автомобіля, що не може не викликати обґрунтованих сумнівів у неупередженості таких свідків, і свідчить про недотримання працівниками поліції встановленого порядку огляду.

Як вбачається з ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Такими доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, як це вбачається з ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, суду не надано.

Згідно ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283, п.3 ст. 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: