Дата документу 29.06.2021 Справа № 554/3920/21
П О С Т А Н О В А
Октябрський районний суд м. Полтави:
у складі головуючого судді - Микитенка В.М.,
з участю: секретаря - Різник А.В.,
прокурора - Цьоньо О.,
особи, що притягається до
адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, що надійшла з НАЗК, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтави, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої прокурором Полтавської окружної прокуратури, не судимої, -
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №47-01/_53_/21 від 20.04.2021 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області, будучи суб`єктом декларування, умисно, всупереч вимог ч. 4 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно 19.01.2021 року (більш ніж за 10 днів) подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування повідомлення про суттєві зміни в майновому стані після отримання 30.12.2020 року заробітної плати в сумі 147 358 грн 74 коп., згідно платіжного доручення №2775, тобто вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст.172-6 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнала та пояснила, що не була обізнана стосовно суми отриманого доходу, необхідного для цілей декларування, нарахування якого відбулося 29.12.2020 року, коли нова редакція ч. 4 ст. 52 ЗУ "Про запобігання корупції" не діяла. Відомостей від роботодавця про розмір нарахованого доходу не отримувала. На час надходження коштів доглядала хвору матір.
Прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти відповідне санкції ч. 2 ст. 172-6 КУпАП стягнення. Вважав підтвердженим факт порушення ОСОБА_1 вимог фінансового контролю. Зазначив, що наявність винності дій для кваліфікації не має значення, так як правопорушення, визначене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП має формальний склад, тобто законодавець встановлює відповідальність в незалежності від наявності умислу.
Суд, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.
У відповідності до ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
У відповідності до ч.2 ст. 172-6 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у випадку неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.
У протоколі про адміністративне правопорушення вказується на протиправність дій ОСОБА_1 щодо несвоєчасного подання нею повідомлення про суттєві зміни в майновому стані після фактичного отримання нею грошових коштів в сумі 118368 грн на свій картковий рахунок 30.12.2020 року, покликаючись, що вона порушила вимоги ч. 4 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» (в редакції статті, яка набрала чинності 30.12.2020 року) ( а.с. 1-7).
Однак, досліджена судом копія платіжного доручення №2775, яка свідчить про нарахування працівникам прокуратури Полтавської області, в тому числі і ОСОБА_1 , заробітної плати за грудень 2020 року, датована 29 грудня 2020 року. І саме в цю дату з інших працівників прокуратури, в тому числі і ОСОБА_1 , утримано відповідні податки і збори (а.с. 81, 197-201).
Згідно письмового консультативного висновку від 11.06.2021, наданого директором Полтавського бюро судово-економічної експертизи та аудиту ОСОБА_2 , попередженого про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, при дослідженні відповідних платіжних доручень, вбачається, що сума коштів, належна ОСОБА_1 роботодавцем була ідентифікована як заробітна плата - 29.12.2020, яка була перерахована останній на картковий рахунок з розподільчого (транзитного) рахунку Полтавської обласної прокуратури (а.с. 171-177).
Таким чином, отримання ОСОБА_1 доходу, який підлягає декларуванню, слід пов`язувати не з датою проведення банківської операції по зарахуванню коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 , а з датою здійснення саме роботодавцем всіх дій пов`язаних з нарахуванням та виплатою заробітної плати. Такі дії були здійснені 29.12.2020 року.
Розпорядитися своїм доходом, особа має можливість і до моменту зарахування коштів на картковий рахунок, зокрема надавши доручення роботодавцеві здійснювати певні відрахування, на кшталт, відрахування профспілкових внесків, вирахування по аліментним чи іншим борговим зобов`язанням, тощо.
Закон не містить чіткого визначення моменту отримання суб`єктом декларування доходу, з якого слід починати 10-ти денний відлік для подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. Водночас, обов`язок декларування встановлений саме щодо нарахованого доходу (зарплати), а не фактично отриманого. Відтак момент нарахування працівнику заробітної плати, про який особа дізналась, або могла дізнатись, у даному конкретному випадку є визначальним.
Рішенням Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року № 13-р/2020, ряд положень ЗУ «Про запобігання корупції», в тому числі і ч. 2 ст. 52 Закону, яка встановлювала обов`язок повідомляти НАЗК про істотні зміни у майновому стані декларанта, а також стаття 65 Закону, котра встановлювала відповідальність за порушення вимог вказаного Закону визнані неконституційними та втратили чинність.

У відповідності до ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Вказане зумовило стан юридичної невизначеності, що спонукало законодавця до здійснення законодавчих змін, які набрали законної сили 30.12.2020.

У відповідності до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Таким чином, положення ч. 4 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», які набрали чинності 30.12.2020 року до ОСОБА_1 , якій 29.12.2020 року була нарахована заробітна плата, з огляду на засади юридичної визначеності як складової верховенства права, застосовані бути не можуть.

До того ж матеріали справи не містять підтвердження вручення роботодавцем ОСОБА_1 розрахунку із вказівкою про загальну суму заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміром і підставою відрахувань із заробітної плати; сумою заробітної плати, що належить до виплати, як того вимагає стаття 30 ЗУ «Про оплату праці».

Не вбачається з матеріалів справи і доказів наявності у ОСОБА_1 інтернет- банкінгу, відомостей щодо перегляду та розпорядження власними рахунками, що свідчило би про її достовірну обізнаність щодо цілісності одноразового надходження заробітної плати в грудні 2020 року.

Ця обставина має юридичне значення, позаяк повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подається лише щодо одноразово отриманого доходу (одним платежем) в сумі, що перевищує 50 прожиткових мінімумів. Отримання цієї ж суми, але різними платежами (різні дати за різні періоди та з різних підстав, хоча і з одного джерела), не створює обов`язку у суб`єкта декларування подавати відповідне повідомлення та не тягне жодної юридичної відповідальності за його неподання. В обох випадках відбувається реальна зміна в майновому стані суб`єкта декларування, контроль за яким відповідає меті ЗУ «Про запобігання корупції», тому суд, оцінюючи якість закону та дотримуючись засад юридичної визначеності, має застосувати підхід, який є найбільш сприятливим для особи, що притягається до відповідальності.

З огляду на те, що ОСОБА_1 щомісяця в 2020 році не отримувала доходу, що перевищує 50 прожиткових мінімумів та докази її обізнаності про нарахування їй заборгованості за попередні періоди саме одним платежем відсутні, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 і вини як складової правопорушення.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 172-6 , 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, що притягається до відповідальності чи її захисником протягом 10 діб до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави.

Суддя В.М. Микитенко