Спарва№ 308/4176/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2021 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби України Зубенка І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про порушення митних правил, які надійшли з Закарпатської митниці Держмитслужби відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження Україна, Львівська область, Перемишлянський район, с.Вишнівчик; місце роботи водій ТЗОВ «Одрі»; місце проживання АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 25.10.2017 року; орган, що видав 4601, заст. 472 Митного кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

09.03.2021 року о 22 год. 08 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав автобус марки «VAN HOOL», моделі «917-SU3460», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , де в якості водія слідував громадянин України ОСОБА_1 , що повертався з Іспанії, де перебував у приватних справах.

Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу червоний коридор.

Громадянину України ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані, дані про транспортний засіб, одяг та додаткові речі взуття особистого використання.

При усному опитуванні гр. України ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч.2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої ПКМУ від 21.05.2012 №451 - митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.

В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей громадянина України ОСОБА_1 , окрім заявлених 30 місць супроводжуваного багажу, був виявлений не вказаний в митній декларації та при усному опитуванні товар іноземного виробництва, а саме:

1.Ранець, торгівельної марки «HUGO BOSS», країна виробництва Німеччина, кількістю 1шт., артикул 50437482;

2.Сумка, торгівельної марки «HUGO BOSS», країна виробництва Німеччина, кількістю 1 шт., артикул 50451686;

3.Сумка, торгівельної марки «DOLCE&CABBANA», країна виробництва не відома, кількістю 1 шт., артикул ВМ1590;

4.Блуза жіноча, торгівельної марки «DOLCE&CABBANA», країна виробництва Італія, кількістю 1 шт., артикул ;

5.Блуза жіноча, торгівельної марки «DOLCE&CABBANA», країна виробництва Італія, кількістю 1 шт., артикул ;

6.Туфлі чоловічі, торгівельної марки «DOLCE&CABBANA», країна виробництва Італія, кількістю 1 пара, артикул А50289;

7.Туфлі чоловічі, торгівельної марки «DOLCE&CABBANA», країна виробництва Італія, кількістю 1 пара, артикул А80146;

8.Сумка жіноча, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 шт., артикул ;

9.Взуття жіноче, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 пара, артикул ;

10.Взуття жіноче, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 пара, артикул ;

11.Взуття жіноче, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 пара, артикул 250963040;

12.Взуття жіноче, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 пара, артикул ;

13.Взуття жіноче, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 пара, артикул ;

14.Взуття дитяче, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 3 пари, артикул ;

15.Взуття жіноче, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 пара, артикул ;

16.Взуття дитяче, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 пара, артикул ;

17.Сумка жіноча, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 шт., артикул ;

18.Взуття чоловіче, торгівельної марки «HUGO BOSS», країна виробництва не відома, кількістю 1 пара, артикул 50421188 ;

19.Сумка жіноча, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 шт., артикул ;

20.Взуття жіноче, торгівельної марки «UTERQUE», країна виробництва не відома, кількістю 1 пара;

21.Взуття дитяче, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 пара, артикул ;

22.Куртка дитяча, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 шт., артикул ;

23.Куртка дитяча, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 шт., артикул ;

24.Куртка дитяча, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 шт., артикул

25.Куртка дитяча, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 2 шт., артикул ;

26.Куртка дитяча, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 шт., артикул ;

27.Сорочка жіноча, торгівельної марки «ZARA», країна виробництва не відома, кількістю 1 шт., артикул ;

Вартість виявлених товарів потребує додаткової оцінки із залученням спеціаліста-експерта.

Вищезазначений товар був поміщений у 3 (трьох) картонних коробках, що знаходилися у багажному відсіку автобуса, на підлозі. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.

У своїх поясненнях, гр. України ОСОБА_1 , виявлені речі не визнав своєю власністю, і повідомив, що переміщує вищевказані коробки з міста Мадрид в місто Львів на прохання невідомої йому особи.

У відповідності до вимог ч. 1 статті 374 Митного кодексу України Умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно до ч. 4 ст. 374 Митного кодексу України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші ніж відкриті для повітряного сполучення пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг.

Таким чином, гр. України ОСОБА_1 , не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.

Зазначені дії громадянина ОСОБА_1 посадовою особою Закарпатської митниці Держмитслужби кваліфіковані за ст.472 Митного кодексу України.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил гр. України ОСОБА_1 повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Однак, до суду надійшло клопотання захисника гр. України ОСОБА_1 Семерак І.О. про розгляд справи у відсутності гр. України ОСОБА_1 . До вказаного клопотання долучено фіскальний чек з перекладом, що підтверджує вартість товару, а також висновок експерта. Вказує на те, що гр. України ОСОБА_1 не задекларував товари, оскільки їх вартість не перевищує 500 Євро.

Представник Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенко І.І. у судовому засіданні просив притягнути гр. України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України та застосувати відносно останнього адміністративне стягнення, передбачене санкцією вказаної статті.

Заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП вказує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями п.3 ч.1ст.8МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, єдиною підставою адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, як в нормативному так і у фактичному аспекті.

Згідност.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст.251, ч.1ст.495МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1ст.486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Кваліфікація того чи іншого правопорушення здійснюється шляхом встановлення його складу. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом ознак, які характеризують дане діяння як адміністративне правопорушення і відрізняють його від інших правопорушень. Іншими словами, склад правопорушення - це встановлена правом сукупність ознак, при наявності яких анти-суспільне діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Наведене указує на те, що до відповідальності за порушення митних правил може бути притягнута лише винна особа, яка вчинила відповідне правопорушення умисно або з необережності.

Диспозиція ст.472 Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, які підлягають обов`язковому декларуванню.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи, яка полягає в незаявленні за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, що підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Відповідно до ч.1 та ч.7 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи. Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Як слідує з протоколу №0367/30500/21 від 09.03.2021 року, 09.03.2021 року о 22 год. 08 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав автобус марки «VAN HOOL», моделі «917-SU3460», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , де в якості водія слідував громадянин України ОСОБА_1 , що повертався з Іспанії, де перебував у приватних справах. В ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей громадянина України ОСОБА_1 , окрім заявлених 30 місць супроводжуваного багажу, був виявлений не вказаний в митній декларації та при усному опитуванні товар іноземного виробництва.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, на думку митного органу, дії особи полягали в порушенні процедури декларування та недекларування за встановленою формою, передбаченоюст. 257 МК України, точних відомостей про наявність та кількість товару, що підлягає обов`язковому декларуванню.

При цьому, суд вважає, що при складанні протоколу про порушення митних правил, митним органом не були враховано наступні обставини.

У матеріалах справи знаходиться висновок №-0092 від 29.03.2021 року, складений експертом начальником Закарпатського відділу експертиз та досліджень ОСОБА_2 , відповідно до якого загальна ринкова вартість зазначених у постанові про призначення експертизи в справі про порушення митних правил №0367/30500/21 від 09.03.2021 року, становить 109 247,40 гривень.

Суддя не приймає до уваги вказаний висновок з огляду на наступне.

Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ст. 65 МК України, митною вартістю товарів, що ввозяться в Україну відповідно до митних режимів, відмінних від режиму імпорту, є ціна товару, зазначена у рахунку-фактурі чи рахунку-проформі.

Відповідно дост. 368 МК України, для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Товар, який зазначений у протоколі про порушення митних правил№0367/30500/21 від 09.03.2021 року та був вилучений у гр. України ОСОБА_1 не є його власністю. Цей товар гр. України ОСОБА_1 перевозив з Іспанії (м. Мадрид) в місто Львів на прохання невідомої йому особи.

Як вбачається із долучених матеріалів під час розгляду справи, а саме фіскального чеку з перекладом, товар придбаний за 403,00 Євро з урахуванням знижки.

Долучений до матеріалів справи висновок щодо вартості вилученого у гр. України ОСОБА_1 товару максимально узгоджується з дослідженим судом фіскальним чеком. Відповідно до висновку експерта вартість товару становить 395,83 Євро.

Митний кодекс України містить розділ XII «Особливості пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами».

Умови ввезення (пересилання) громадянами товарів на митну територію України визначені статтею 374 Митного кодексу України.

Відповідно до частини першоїстатті 374 Митного кодексу України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно достатті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Згідно з частиною другоюстатті 374 Митного кодексу України норма частини першої цієї статті застосовується у разі, якщо особа, яка ввозить товари на митну територію України, в`їжджає в Україну не частіше одного разу протягом однієї доби. З метою забезпечення дотримання цієї умови посадові особи органів охорони державного кордону, які здійснюють паспортний контроль у пунктах пропуску через державний кордон України, безпосередньо в процесі здійснення такого контролю інформують посадових осіб органів доходів і зборів про громадян, які в`їжджають в Україну частіше одного разу протягом однієї доби. У разі якщо товари в обсягах, що не перевищують обмежень, встановлених у частині першій цієї статті, ввозяться на митну територію України особою, яка в`їжджає в Україну частіше одного разу протягом однієї доби, такі товари підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, які видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленоюПодатковим кодексом України.

Гр. України ОСОБА_1 ввозив речі вартістю 403,00 Євро, тобто вартістю, яка не перевищує норми, встановлені частиною першою статті 374 Митного кодексу України, перетинав митний кордон не частіше одного разу на добу.

Наведене свідчить про відсутність у гр. України ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, як і відсутні докази того, що він намагався навмисно чи з необережності перемістити товари через митний кордон України з порушенням положень чинного законодавства.

Доводи представника Закарпатської митниці Держмитслужби про незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню (в даному випадку вилучених товарів), є безпідставними, оскільки із врахуванням вимог ч.1ст. 374 МК України у гр. України ОСОБА_1 не виникало обов`язку декларувати товар з урахуванням його вартості, яка не перевищує 500 євро.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності, поза розумним сумнівом, доводять наявність в діях гр. України ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, то вказана справа підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, аналіз досліджених по справі доказів, встановлених обставин і відповідних їм положень чинного законодавства, приводить до висновку, що в діях гр. ОСОБА_1 відсутній склад порушення, передбаченого ст.. 472 МК України, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 1ч. 1 статті 247 КУпАП.

На думку суду, дослідженими судом доказами, підтверджується відсутність у діях гр. ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення за ст. 472 МК України.

Відповідно до ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 247КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ст. 472 МК України є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Отже враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. України ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0367/30500/21 від 09.03.2021 року, слід повернути гр. України ОСОБА_1 або його представнику за дорученням.

Керуючисьп.1 ч.1ст. 247КУпАП, ст.ст.198, 222,335,472,528 МК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно громадянина України ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченогост. 472 МК України, на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП.

Товари, вилучені протоколом про порушення митних правил №0367/30500/21 від 09.03.2021 року - повернути гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або його представнику за дорученням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца