Справа № 529/438/21
Провадження № 3/529/116/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року смт Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2021 року до Диканського районного суду Полтавської області надійшла справа № 529/438/21 стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та справа № 529/439/21 стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, які згідно автоматизованого розподілу судових справ між суддями були розподілені для розгляду судді Кириченко О.С.

Постановою судді від 07.06.2021 вказані справи об`єднано в одне провадження та присвоєно справі єдиний номер № 529/438/21.

При розгляді справи було встановлено, що 29 квітня 2021 року близько 02 год. 09 хв. на автодорозі Суми-Полтава ОСОБА_1 керував мопедом Yamaha Aprio, з номерним знаком НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, який встановлено за допомогою газоаналізатора Drager та проведений зі згоди ОСОБА_1 у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. Результат огляду позитивний і складає 1,50 проміле. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху.

Крім цього, 29 квітня 2021 року близько 02 год. 09 хв. на автодорозі Суми-Полтава ОСОБА_1 , керуючи мопедом Yamaha Aprio, з номерним знаком НОМЕР_2 , не зупинився на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, гучномовця (спецсигналу). Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Рено Дастер, державний номерний знак НОМЕР_3 , на вул. Полтавська, 4 в смт Диканька Полтавської області, за допомогою утворення штучного затору. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вказав, що послуг адвоката він не потребує, свої права буде захищати самостійно. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень визнав в повному обсязі, зміст протоколів не заперечував. Вказав, що дійсно керував мопедом у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 зазначив, що дійсно він, незважаючи на вимогу поліцейських, подану ними за допомогою гучномовця та проблискових маячків, не зупинився, а продовжував рухатися на мопеді, і був зупинений патрульними після певного часу переслідування. ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, обіцяв в подальшому подібних правопорушень не вчиняти. Посилаючись на скрутний матеріальний стан у зв`язку із відсутністю у нього постійних роботи та заробітку, ОСОБА_1 просив розстрочити виплату суми штрафу.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини, факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується наступною сукупністю доказів, які були досліджені в судовому засіданні:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 29 квітня 2021 року серії ДПР18 № 244583, відповідно до якого ОСОБА_1 в порушення п. 2.9.а ПДР України керував мопедом Yamaha Aprio в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за допомогою алкотестера Drager та зафіксовано із застосуванням технічних засобів відеозапису;

- результатами тесту, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу Drager, згідно якого вміст алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі становив 1,50 проміле;

- відеозаписами із відеореєстратора та нагрудної бодікамери поліцейського від 29.04.2021, на яких зафіксовані керування ОСОБА_1 мопедом у стані алкогольного сп`яніння та проходження цією особою огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера Drager із фіксацією цієї процедури із застосуванням технічних засобів відеозапису, результат огляду якого показав 1,50 проміле.

Працівниками поліції дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.

Дослідивши та оцінивши вищевказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена належними та допустими доказами.

Відповідно до п. 2. 4 Правил дорожного руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Крім визнання ОСОБА_1 своєї вини, факт вчинення ним адміністративного правопорушення у вигляді невиконання вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу повністю підтверджується наступною сукупністю доказів, які були досліджені в судовому засіданні:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 29 квітня 2021 року серії ДПР18 № 244584, відповідно до якого ОСОБА_1 , в порушення п. 2.4 ПДР України, керуючи мопедом Yamaha Aprio, не зупинився на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, гучномовця (спецсигналу). Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Рено Дастер, державний номерний знак НОМЕР_3 , на вул. Полтавська, 4 в смт Диканька Полтавської області, за допомогою утворення штучного затору. Відповідно до власноручно написаного ОСОБА_1 пояснення у вказаному протоколі, він з порушенням згодний.

- відеозаписами із відеореєстратора та нагрудної бодікамери поліцейського від 29.04.2021, на яких зафіксовані керування ОСОБА_1 мопедом та невиконання ним вимоги поліцейських щодо зупинки транспортного засобу, а також його пояснення з цього приводу, відповідно до яких він визнав вину у вчиненні цього правопорушення.

З матеріалів справи вбачаться, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений 29.04.2021 року за ст. 122-2 КУпАП.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю" № 54-IX від 11.09.2019, який набрав законної сили 25.09.2019, статтю 122-2 КУпАП було доповнено частиною другою, яка встановлює відповідальність за невиконання водіями транспортних засобів, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та/або вантажів, вимог уповноважених посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.

Частиною 1 статті 122-2 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Враховуючи те, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення охоплюється саме ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, враховуючи те, що факт вчинення останнім вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними у справі доказами у їх сукупності, протиправні дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративних правопорушень, які відносяться до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому обставини зазначені в ч. 2 ст. 33 КУпАП судом не враховуються.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднане одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинив два адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення йому слід визначити в межах санкції ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП із застосуванням ст. 36 КУпАП.

В свою чергу, відповідно до довідки Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області від 16.06.2021, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, тому до вказаної особи не може бути застосоване таке адміністративне стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаних вище правопорушень повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, зазначені правопорушення являються грубими порушеннями правил дорожнього руху, є потенційно небезпечними для суспільства та становлять реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, приходжу до висновку, що за вчинене ОСОБА_1 , який взагалі не має права керування транспортними засобами, тобто не являється водієм та відноситься відповідно до ст. 130 КУпАП до інших осіб, необхідно призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122-2 КУпАП із застосуванням ст. 36 КУпАП, що буде достатнім для попередження вчинення ним подібних правопорушень в подальшому.

Розглянувши заявлене ОСОБА_1 клопотання про відстрочення сплати штрафу, приходжу до висновку, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Відстрочку виконання постанови слід розглядати як виняток із загального правила. Вона можлива у зв`язку з важкою хворобою особи, притягнутої до відповідальності, якщо цей факт підтверджується довідкою лікувального закладу. Допускається відстрочка у зв`язку із складними сімейними чи особистими обставинами, або у зв`язку з іншими поважними причинами, які дійсно перешкоджають виконанню постанови у передбачені законом строки, при наявності довідок про скрутне матеріальне становище.

Заявивши клопотання про розстрочку сплати штрафу ОСОБА_1 зазначив, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, так як ніде не працює та не має постійного заробітку і відповідно не має змоги сплатити штраф у визначеному розмірі, при цьому доказів, які б підтверджували вказані обставини, та взагалі будь-яких доказів щодо майнового стану та відсутності можливості сплатити штраф суду не надано.

Підстава, на яку посилається ОСОБА_1 для розстрочки сплати штрафу, а саме знаходження його у скрутному матеріальному становищі, суд вважає недостатньою, так як вона не підтверджує неплатоспроможність останнього, і крім цього не підтверджена жодними доказами.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочку виплати штрафу відмовити.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 454,00 грн, як з особи, на яку накладено адміністративне стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 287, 289, 301, 304 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп,

- за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) грн 00 коп.

На підставі ст. 36 КУпАП ОСОБА_1 визначити остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочку виплати штрафу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя О.С. Кириченко