Справа № 316/1811/21
Провадження № 3/316/642/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2021 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Куценко М.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділу поліції №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №028723 складеного 26.04.2021 р. (далі - Протокол про адміністративне правопорушення), ОСОБА_1 не виконала передбачених ст.150 СК України обов`язків по догляду та вихованню свого малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в наслідок чого останній у період з 09.04.2021 р. по 22.04.2021 р. не виконував завдання з дистанційного навчання в ЕЗОШ №7 ЕМР. Дії кваліфіковано за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, а саме: Протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), Рапорта працівників поліції (а.с.2, 7); Повідомлення з ЕЗОШ №7 ЕМР (а.с.4, 8); Акти невідвідування закладу освіти (а.с.5-6, 9-10); Письмові пояснення малолітнього ОСОБА_2 (а.с.14), ОСОБА_1 (а.с.12), оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходжу наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом приписів ст.280 КУпАП, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до приписів ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, у тому числі, зазначаються: суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Частиною 1 статті 184 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП носить бланкетний характер, тобто, серед ознак суті такого адміністративного правопорушення, зазначеного у фабулі Протоколу, обов`язково повинно бути вказано на конкретний нормативно-правовий акт, який визначено законодавством та який порушила особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. за № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Фабулою протоколу ОСОБА_1 інкримінується порушення ст.150 СК України, яке виразилось в обов`язку по догляду та вихованню малолітнього сина, якийне виконував завдання з дистанційного навчання в ЕЗОШ №7 ЕМР.

Статтею 150 Сімейного кодексу України, визначено наступні обов`язки щодо виховання та розвитку дитини: Виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (ч.1); Піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч.2); Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.3); зобов`язані поважати дитину (ч.4); Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч.5). Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини (ч.6). Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини (ч.7).

Разом з тим, в розрізі зазначених положень законодавства, невиконання завдання з дистанційного навчання про що зазначено у фабулі Протоколу про адміністративне правопорушення не міститься визначених ст.150 СК України обов`язків та його не можна розцінювати як ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання та навчання неповнолітньої дитини.

Відповідно до положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також приймаючи до уваги практику Європейського суду у справах «Лучанінова проти України», «Малофєева проти Росії», яку суд відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовує при розгляді справ, формулювання викладене у фабулі адміністративного протоколу слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить інших даних, які б свідчили на неправомірні дії чи бездіяльність ОСОБА_1 щодо її ухилення від батьківських обов`язків по догляду та вихованню дитини. Будь-яких доказів які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.184 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 280, 283, 284, 287-289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення №316/1811/21 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М. О. Куценко