Справа № 946/4510/21 Провадження № 3/946/1666/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусус О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління Служби безпеки України в Одеській області Служби Безпеки України у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого начальником групи документального забезпечення Ізмаїльського прикордонного загону ДПС України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 33 від 27.05.2021 року, складений 27.05.2021 року відносно ОСОБА_1 , згідно з яким було встановлено, що у травні 2021 року, у ході виконання завдань, покладених на Службу безпеки України, Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, під час проведення, на підставі ст. 37 Закону України «Про державну таємницю» (надалі - Закон), перевірки стану охорони державної таємниці у Ізмаїльському прикордонному загоні було виявлено триваюче порушення чинного законодавства у сфері охорони державної таємниці, яке вчинено начальником групи документального забезпечення Ізмаїльського прикордонного загону ДПС України, капітаном ОСОБА_1 . Так, на підставі чинної «Номенклатури посад працівників Ізмаїльського прикордонного загону, перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці», ОСОБА_1 було оформлено допуск до державної таємниці за формою 2 (Розпорядження УСБУ в Одеській області №835-6 від 25.02.2019), та надано доступ до інформації, яка має ступінь секретності «Цілком таємно». У зв`язку з допуском до державної таємниці, ОСОБА_1 узяв на себе письмове «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці», форма якого визначена додатком 9 до «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабміну України від 18 грудня 2013 року №939 (надалі - Порядок - 939), відповідно до якого він був поінформований про відповідальність за порушення законодавства у сфері охорони державної таємниці та зобов`язався виконувати вимоги режиму секретності та додержуватися вимог законодавства про державну таємницю. Таким чином, відповідно до взятих на себе обов`язків, ОСОБА_1 зобов`язаний виконувати вимоги режиму секретності та додержуватися вимог законодавства про державну таємницю. Разом із тим, під час проведення перевірки стану охорони державної таємниці в Ізмаїльському прикордонному загоні ДПС України встановлено, що у сховищі ОСОБА_1 секретні документи знаходяться із порушеннями вимог Порядку - 939. Зокрема, у порушення вимог п.262 Порядку 939, внутрішній опис виконавця № 326, яка зберігається у спецвалізі №2 не внесені наступні секретні документи: робоча справа агента №655/204 таємно. У порушення вимог п.262 Порядку 939, у внутрішній опис виконавця №302, не внесені наступні МНСІ: №668/35-20 гриф секретності «таємно», № 668/34-20 гриф секретності «таємно», №654/41 гриф секретності «цілком таємно». У порушення вимог п.263 Порядку 939, спецваліза (робоча папка) № 3 виконавця, яка зберігається у відділі документального забезпечення у сховищі №30, не опечатана особистою номерною металевою печаткою виконавця, що створює передумови до ознайомлення із секретними документами сторонніх осіб. Крім того, у внутрішніх описах виконавців № 322 та №302 відсутні підписи про передачу секретних документів іншим співробітникам (№221т від 31.12.20, №217цт від 11.01.21, №74т від 18.11.20, №75т від 18.11.20). Так, ОСОБА_1 не вжито передбачених законодавством заходів щодо охорони державної таємниці, внаслідок чого в установі створені передумови (загрози) до витоку секретної інформації.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи зобов`язаним бути обізнаним з вимогами законодавства у сфері охорони державної таємниці, не вжив передбачених чинним законодавством України заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, чим скоїв триваюче адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю та розкаявся в його вчиненні.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення притягуваного ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що притягуваний ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Крім повного визнання своєї вини притягуваним, вина ОСОБА_1 в порушення вимог режиму секретності, невжиття ОСОБА_1 необхідних заходів щодо охорони державної таємниці та створення передумови до витоку секретної інформації, також повністю підтверджуються обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, та матеріалами справи.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Як було вище встановлено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив вимоги режиму секретності, не вжив необхідних заходів щодо охорони державної таємниці та створив передумови до витоку секретної інформації зафіксовано членами комісії Управління СБ України в Одеській області в ході проведення заходів офіційного контролю за станом охорони державної таємниці та підтверджуються «Актом перевірки стану охорони державної таємниці в Ізмаїльському прикордонному загоні ДПС України» та іншими матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративного правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративного правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , правопорушення, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 454 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: О.О.Бурнусус