Справа № 466/6167/20 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 33/811/235/21 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

встановив:

постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, українку, працюючої продавцем продуктового магазину ПП « ОСОБА_2 », проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. в дохід держави.

Відповідно до постанови суду 13 серпня 2020 року о 13 год. 30 хв. у м. Львові на вул. Грінченка, 6, продавець продуктового магазину ПП « ОСОБА_2 » - громадянка ОСОБА_1 здійснювала реалізацію товару без засобів індивідуального захисту медичної маски, чим порушила постанову КМУ №641 від 22.07.2020 року, а саме: п.10, пп.1. Такими діями гр. ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції, оскільки такий пропущено з поважних причин, а саме, розгляд справи відбувся у її відсутності, оскільки повістки не отримувала, та копія постанови не надсилалась. Про постанову дізналась від працівника виконавчої служби 28.01.2021, коли на її пенсійний рахунок було накладено арешт. Копію постанови отримала наручно 29.01.2021.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, постанова суду першої інстанції незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що матеріалами справи не доведено факту обслуговування нею населення, оскільки відсутні докази, в тому числі фото- та відеоматеріали, пояснення свідків, касові чеки на придбання товару, які б підтверджували факт обслуговування відвідувачів та реалізації товару. Тобто при оформленні матеріалів справи працівниками поліції не вказано прізвища покупців, не відібрано пояснення та не вказані свідки правопорушення.

Звертає увагу, що на час складання протоколу вона не виконувала обов`язки продавця, а лише займалася розміщенням товару на полицях магазину. Крім цього зазначає, що вона особа пенсійного віку, в приміщенні магазину було гаряче, їй тяжко було дихати і приспустила захисну маску, після чого зайшли працівники поліції. Жодних відвідувачів в приміщенні магазину не було.

Зазначає, що до справи долучений протокол та пояснення, яке ніби записане з її слів та підписані нею, однак жодних документів не підписувала, її підпис підроблений, оскільки при ній їх ніхто не складав протокол, та копію протоколу не отримувала.

Наголошує на тому, що вона є людиною пенсійного віку, через невеликий розмір пенсії змушена додатково працювати, штраф в розмірі 17000 гривень, який на неї накладено є надто великим.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

При цьому ОСОБА_1 необхідно поновити строк апеляційного оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2020 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Крім цього, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суддею в порушення вимог ст.280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що вона не виконувала обов`язки продавця, а лише займалася розміщенням товару на полицях магазину. Вказала, що жодних підписів ні у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №260198 від 13 серпня 2020 року ні у поясненнях вона не ставила, оскільки при ній їх ніхто не складав протокол, та копію протоколу не отримувала. Крім цього зазначила, що наявні у протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях підписи, їй не належать.

У протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вказаної події, відсутні їхні прізвища, крім цього у справі відсутні докази, в тому числі фото- та відеоматеріали, пояснення свідків, касові чеки на придбання товару, які б підтверджували факт обслуговування відвідувачів та реалізації товару. Тобто при оформленні матеріалів справи працівниками поліції не вказано прізвища покупців, не відібрано пояснення та не вказані свідки правопорушення.

Судом встановлено, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення не долучено доказів, на підставі яких суд мав би можливість вирішити питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Вважаю, що суддя першої інстанції не взяв до уваги порушення, які допущені при складанні протоколу.

За змістом закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 протоколи про адміністративні правопорушення повертаються для належного дооформлення вмотивованою постановою відповідному правоохоронному органу, якщо такі складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП.

Крім цього, зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП.

Зокрема, постанова місцевого суду повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

У постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення доказів, на які посилається правопорушник.

Відтак, апеляційний суд вважає, що при розгляді даної справи, судом першої інстанції не дотримано вищенаведених вимог закону, що призвело до неповного з`ясування обставин справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, місцевим судом взагалі не були досліджені докази, які містяться у матеріалах справи, а лише перераховано документи без розкриття їх змісту та суті.

Наведене, на думку апеляційного суду свідчить про те, що суд першої інстанції, не дотримався принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, тим самим позбавивши апеляційний суд можливості дати оцінку доводам, наведеним у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 16 жовтня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (тридцять чотири тисячі) гривень скасувати а матеріали даного провадження про адміністративне правопорушення відносно останньої повернути Шевченківському ВП ГУНП у Львівській області для належного оформлення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.