ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1009/21 Справа № 203/786/21 Суддя у 1-й інстанції - Смольняков О. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., за участю представника Дніпровської митниці Держмитслужби Герега К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2021 року, якою провадження у справі про вчинення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ Мультифорвардинг, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2021 року провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил 02.01.2019 року агентом з митного оформлення ПП «АФ» Олександріяконссервіс» ОСОБА_2 на підставі договору - доручення на декларування товарів й іншого майна, що переміщуються через митний кордон України від 22.10.2018 року № 37 року з ТОВ «АМБАР ІНВЕСТ» до митного поста «Олександрія» Кіровоградської митниці ДФС було подано електронну митну декларацію типу ЕК-10-АА, зареєстровану за № UA 901030/2019/000003, на товар: «Пшениця м`яка 5 класу не насіннєва, чиста вага 105 760 кг, насипом, вирощена в Україні, урожаю 2018 року. Без ГМО. Згідно ДСТУ 3768.2010», вагою нетто 105 760 кг, код УКТЗЕД , вартістю 497 812,84 грн.

Згідно п. 3.1 контракту № 5680 від 15.10.2018 року укладеного між ТОВ «Мультифорвардинг» в особі ОСОБА_1 з гонконгською компанією «HARVEST COMMODITY LIMITED» відправником зазначеного товару вказане ТОВ «АМБАР ІНВЕСТ».

Зазначена пшениця відправлялася ТОВ «АМБАР ІНВЕСТ» на адресу фірми «GC GRAINS AND AGRI РТЕ LTD», на підставі контракту № 5680 від 15.10.2018 року, на умовах поставки FCA, залізничним транспортом за рахунком-фактурою № 8977 від 02.01.2019 року та був переміщений через митний кордон України в пункті пропуску «Одеський морський торгівельний порт, м/п «Одеса-центральний», Одеської митниці ДФС.

Згідно наданих документів, а саме: електронного інвойсу, постачальником даного товару: «Пшениця м`яка 5 класу не насіннєва, насипом, вирощена в Україні, урожаю 2018 року» на адресу ТОВ «Мультифорвардинг» є фермерське господарство « ОСОБА_3 ».

Відповідно до листа ГУ ДПС у Кіровоградській області від 11.11.2020 року №15585/10/11-28-07-06-07 у ТОВ «Мультифорвардинг» та фермерського господарства ФГ « ОСОБА_3 » по схемі господарської діяльності в ЄРПН (Єдиний реєстр податкових накладних) відсутня інформація придбання сільгосппродукції.

Так, на думку Дніпровської митниці, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю пшениці м`якої 5 класу не насіннєвої, насипом, урожаю 2018 року, вагою 105 760 кг, вартістю 497 812,84 грн., шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товару.

В апеляційній скарзі представник Дніпровської митниці Держмитслужби просить постанову скасувати, ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у порушення митних правил та накласти на нього адміністративне стягнення, у вигляді штрафу у розмірі 497 812,84 грн., з конфіскацією пшениці м`якої 5 класу не насіннєвої, насипом, урожаю 2018 року, вагою 105 760 кг, вартістю 497 812, 84 грн.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано, що всі обставини справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 38 МК України товарами, повністю виробленими у даній країні, вважається продукція рослинного походження, вирощена або зібрана в цій країні. Згідно ч. 2 ст. 43 МК України країна походження товару заявляється митному органу шляхом зазначення назви країни походження товару та відомостей про документи, що підтверджують походження товару, у митній декларації.

ОСОБА_1 на підтвердження країни походження експортованого ним товару надав до митного органу електронний інвойс відповідно до якого постачальником експортованої пшениці на адресу ТОВ «Мультифорвардинг» є фермерське господарство « ОСОБА_3 ».

В подальшому, Дніпровська митниця Держмитслужби отримала інформацію від ГУ ДПС у Кіровоградській області про відсутність господарських операцій між ТОВ «Мультифорвардинг» та ФГ «Немашкало В.О.» на придбання м`якої не насіннєвої пшениці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 491 однією з підстав для порушення справи про ПМП є офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю.

Таким чином, наявність електронного інвойсу щодо придбання ТОВ «Мультифорвардинг» у ФГ «Немашкало В.О.» пшениці, які були надані ОСОБА_1 митниці на підтвердження її українського походження, була спростована державним контролюючим органом.

Вказує, що в постанові суду зазначено, що митницею не надано доказів, які б підтверджували, що при заповненні митної декларації № UA 901030/2019/000003 в діях ТОВ «Амбар Інвест», у тому числі ОСОБА_1 був наявний умисел на подання неправдивих відомостей, необхідних для визначення країни походження товару. Слід зазначити, що дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч. 1 ст. 483 МК України. Об`єктом вказаного правопорушення, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, а не його декларування.

Саме ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення, уклавши зовнішньоекономічний контракт № 5680 від 15.10.2018 року та рахунок-проформа № 8977 від 02.01.2019 року, предметом яких стала не насіннєва пшениця українського походження.

Зазначає, що працівники митниці під час перевірки товаросупровідних документів не могли знати про те, що надані ОСОБА_1 до митного оформлення документи, що підтверджують країну походження товару насправді не укладались.

Крім того, купівля-продаж товару та надання митному органу документів, які підтверджують його походження є активною та свідомою дією, яка не могла бути вчинена без відома ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю пшениці м`якої 5 класу не насіннєвої, насипом, урожаю 2018 року, вагою 105 760 кг, вартістю 497 812,84 грн., шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товару.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не з`явився, що в силу вимог ст. 294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши пояснення представника митниці Герега К.М. на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до чинного законодавства питання щодо адміністративної відповідальності та провадження у справах за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.

Згідно зі ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Викладене також узгоджується зі ст. 251 КУпАП, відповідно до якої докази встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

Порушення митних правил передбачене диспозицією ч. 1 ст.483 МК України, полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з А приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для " переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктом правопорушення за ч. 1 ст. 483 МК України, пов`язаного з порушенням митних правил, є охорошований МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Об`єктивною стороною передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення є переміщення або дії. спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суб`єктивна сторона за ч. 1 ст.483 МК України передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з конкретною метою порушення встановленого порядку.

Суб`єктом наведеного правопорушення є громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Тобто, в разі того, якщо притягнення особи до відповідальності за ст. 483 МК України обґрунтовується поданням органу доходів і зборів невідповідних документів як підстав для переміщення товару через митний кордон України, то у цьому випадку має бути доведено: 1) підроблення таких документів; 2) чи одержання їх незаконним шляхом; 3) або наявність в них неправдивих відомостей щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів; 4) або наявність в них неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», із послідуючими змінами від 30 травня 2008 року №8, для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Дані обставини судом першої інстанції належним чином з`ясовано, а тому доводи апеляційної скарги про наявність в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, вирішуючи питання вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, судом першої інстанції було встановлено, що підставою для відкриття справи про порушення митних правил №0425/11000/20 стало, на думку Дніпровської митниці Держмитслужби, вчинення дій ОСОБА_1 спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для їх переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо країни походження товару.

Вказаний висновок зроблено внаслідок аналізу інформації, що містилась у листі ГУ ДПС у Кіровоградській області від 11.11.2020 року №15585/10/11-28-07-06-07, щодо відсутності в ЄРПН інформації що у ТОВ «Мультифорвардинг» та фермерського господарства ФГ « ОСОБА_3 » по схемі господарської діяльності в ЄРПН відсутня інформація придбання сільгосппродукції.

Однак, такі твердження про порушення ОСОБА_1 митних правил є необґрунтованими та такими, що не відповідають диспозиції норми МК України, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому і носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або , уповноваженої ним особи.

Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Як зазначено у митній декларації типу ЕК-10-АА №UA901030/2019/000003 TOB «Амбар Інвест» є відправником/експоргером товару «Пшениця м`яка 5 класу не насіннєва, чиста вага 105 760 кг, насипом, вирощена в Україні, урожаю 2018 року. Без ГМО. вагою нетто 105 760 кг, код УКТЗЕД . Якісні показники згідно ДСТУ України 3768.2010.

Тобто, фактичною підставою для митного оформлення товару стала поставка ТОВ «Амбар Інвест» вищевказаного товару на адресу фірми «GC GRAINS AND AGRI РТЕ LTD»на підставі контракту від 15.10.2018 №5680.

Таким чином, оскільки підставою для митного оформлення на підставі митної декларації типу ЕК-10-АА №UA901030/2019/000003 стали взаємовідносини між TOB «Амбар Інвест» та компанією- покупцем «GC GRAINS AND AGRI РТЕ LTD» щодо поставки товару, то в складі документів необхідних для митного оформлення товарів подавалися саме документи (зокрема, контракт та рахунок-фактура), що стосувалися господарських операцій між вказаними суб`єктами.

Згідно з п. 2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам.

Відповідно до п. 2 ст. З Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.99р. №996-ХІУ із змінами і доповненнями бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Пунктом 1 статті 9 Закону України "ПРО бухгалтерський облік та Фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Слід зазначити, що в установленому законом порядку, ані виставлений TOB «Амбар Інвест» на адресу компанії-покупця «GC GRAINS AND AGRI РТЕ LTD» рахунок-фактурою від 02.01.2019 №8977, виданий па підставі контракту від 15.10.2018 №5680 або даний контракт не визнані підробленими чи одержаними незаконним шляхом, або містять неправдиві відомості, або недійсними.

В свою чергу, лист ГУ ДПС у Кіровоградській області є нічим іншим, як діяльністю контролюючого органу відповідно, що не пов`язана з діяльністю митного контролю і наведена у ньому інформація в установлений законом спосіб не доведена. Оскільки факт можливої відсутності господарських операцій і відповідного можливого порушення суб`єктами господарювання вимог податкового законодавства може бути встановлена лише шляхом здійснення відповідних перевірочних заходів (в т.ч. направлення запитів, проведення зустрічної звірки, податкових перевірок тощо) таких суб`єктів господарювання та надіслання (вручення) їм податкових повідомлень-рішень, узгодження таких рішень.

При цьому, в даному випадку, податкова перевірка як TOB «Амбар Інвест», так і його контрагентів, предметом якої було б дослідження господарської операції з придбання товару, який і експортується TOB «Амбар Інвест» за митною декларацією типу ЕК-10-АА №UA901030/2019/000003, в установленому законом порядку не проводилась, за її результатами відповідні податкові повідомлення-рішення не приймались та не узгоджувались.

В свою чергу, митне оформлення відбулося за наявності наданих TOB «Амбар Інвест» документів (зокрема, контракту та рахунку-фактура), які були прийняті як достатні та достовірні. При цьому, Дніпровська митниця Держмитслужби, перевіривши їх, не виявила порушення митних правил щодо подання неправдивих відомостей щодо країни походження товару. В результаті чого, завершила митне оформлення митної декларації типу ЕК-10-АА №UA901030/2019/000003.

Правила визначення країни походження товару зазначено в Розділі II Митного кодексу України.

Так, країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці (п. 2 ст. 36 МК України).

Випадки, коли подання сертифікату про походження товарів є обов`язковим, зазначені у статті 44 Митного кодексу.

В інших випадках можливо підтвердження країни походження шляхом письмової заяви про країну походження товару, зробленої у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару.

На виконання положень митного кодексу України при митному оформленні товару TOB «Амбар Інвест» було надано всі необхідні документи (зокрема, контракт та рахунок-фактура), які підтверджують країну походження товару.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005 документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Так, на момент заявления товару до митного оформлення (станом на), листа ГУ ДПС у Кіровоградській області навіть не існувало (останній складений лише 11.11.2020, тобто вже після завершення митного оформлення за митною декларацією типу ЕК-10-АА №UA901030/2019/000003.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що TOB «Амбар Інвест» було подано митному органу документи, які містять неправдиві відомості щодо країни походження товару.

Вказане свідчить про те, що висновок митного органу про подання TOB «Амбар Інвест» митної декларації типу ЕК-10-АА №UA901030/2019/000003 з неправдивими відомостями є необгрунтованим та таким, що суперечить фактичним обставинам справи.

До того ж, всупереч вимог частини першої статті 255 МК України протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Митного кодексу України декларантами мають право виступати: 1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір; 2) в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Згідно з ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи диспозицію ст. 483 Митного кодексу України, а також вищевказану практику Верховного Суду зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносини (встановлений законом порядок сплати податків і зборів).

Як було вже зазначено, підставою для оформлення митних документів та подання їх митному органу став виставлений TOB «Амбар Інвест» на адресу компанії-покупця «GC GRAINS AND AGRI РТЕ LTD» рахунок-фактура від 02.01.2019 №8977, виданий на підставі контракту від 15.10.2018 року №5680.

З вказаних документів вбачається, що ТОВ «Амбар Інвест» поставляє компанії-покупцю «GC GRAINS AND AGRI РТЕ LTD» товар українського походження загальною вагою 105 760 кг. вартістю 497 812.84 грн., а отже було вчинено дії щодо митного оформлення вказаного товару.

При цьому митним органом не надано жодних доказів, які б підтверджували, що при заповненні митної декларації типу ЕК-10-АА №UA901030/2019/000003 в діях TOB «Амбар Інвест», у тому числі у діях ОСОБА_1 , був наявний умисел на подання неправдивих відомостей, необхідних для визначення країни походження товару, або ж вчинення будь-яких інших дій спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП також визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема і за порушення митних правил (рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки митним органом не доведено обставин вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів та митного оформлення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товарів.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що митницею не надано належних та достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Враховуючи наведене апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника митниці, оскільки наведені останнім доводи є непереконливими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

При перевірці справи в апеляційній інстанції також не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ч. 2 ст. 467 Митного кодексу України -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Дніпровської митниці Держмитслужби Романенко І.М. залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2021 року, якою провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, закрито за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко