Справа № 541/789/21
Номер провадження3/541/299/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області В. М. Куцин, розглянувши матеріали, які надійшли від Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.03.2021 року серії ААБ № 159636, 21.03.2021 року о 11 год. 10 хв. в смт. Комишня по вул. Матросова, 38 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Москвич 2140, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судовогорозгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, оскільки ОСОБА_1 відмовився від отримання судової повістки та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду офіційного веб-порталу судової влади. Положення ч. 2 ст. 268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністравтивної відповідальності в судовому засіданні під час розгляду вказаної категорії справ, тому суд вважає за можливее провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до такого висновку.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, в тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України).

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було учинене і особа , яка притягається до адміністративної відповідальності є винною у вчиненні цього правопорушення.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, особа, на яку законом покладено обов`язок складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Станом на день вчинення цього правопорушення, ч. 1 ст. 130 КУпАП діяла в редакції, згідно з якою відповідальність за цією статтею була передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення співробітниками Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області надано протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 159636 від 21.03.2021 року, від підпису якого та дачі пояснень, отримання копії ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано у протоколі.

Також, до матеріалів справи долучено пояснення ОСОБА_2 від 21.03.2021 року (а. с. 2), відповідно до яких 21.03.2021 року близько 11 год. 00 хв. він перебував у своєму дворі та із знайомими пиляв дерево, коли повз двір проїхав автомобіль «Москвич» жовтого кольору, який зупинився неподалік. З даного автомобіля вийшов молодий чоловік на ім`я ОСОБА_3 , від якого було чути запах алкоголю з рота і який ледве стояв на ногах. Вони домовилися, що ОСОБА_2 допоможе підварити автомобіль. Поки ОСОБА_2 ремонтував автомобіль ОСОБА_3 спав. Коли він відремонтував автомобіль і розбудив ОСОБА_3 , щоб він їхав, останній сів в автомобіль заховав ключі та документи, після чого зателефонував до поліції і почав повідомляти, що в нього викрали ключі та документи.

Вказані обставини підтверджуються, також, письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 21.03.2021 року (а. с. 3), яка проживає із своїм співмешканцем ОСОБА_2 і в поясненнях стверджує, що 21.03.2021 року її чоловік допоміг поварити «Москвич» жовтого кольору. В цей час власник «Москвича» спав у них у хаті, а коли її чоловік розбудив власника « ІНФОРМАЦІЯ_2 », якого звали ОСОБА_3 , той почав звинувачувати чоловіка (співмешканця) та свого товариша з яким приїхав до них у село в крадіжці документів та ключів від автомобіля і грошей в сумі 10000 долларів, після чого зателефонував на поліцію.

Також, до матеріалів справи долучено пояснення ОСОБА_1 від 21.03.2021 року (а. с. 4), відповідно до яких останній21.03.2021 року знаходився на риболовлі в с. Остапівці. По дорозі додому на його автомобілі Москвич 2140 д.н.з. НОМЕР_2 відірвало рульову тягу і він заїхав до знайомих у с. Комишня, щоб відремонтувати авто. Близько 11 год. 30 хв. у своїх знайомих він допоміг спиляти деревину, після чого вони сіли за стіл та вживали алкоголь. Потім він пішов спати, а вони пообіцяли приварити рульову тягу. Коли він проснувся, то не зміг знайти ключі і документи на авто, тому зателефонував до поліції.

Також, до матеріалів справи долучено відеозапис подій, які відбулися 21.03.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі.

Разом з тим, відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Чинне законодавство, в тому числі й Правил дорожнього руху, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.2019 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Проте, на відеозаписі подій, що мали місце 21.03.2021 року не зафіксовано, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем Москвич 2140, номерний знак НОМЕР_2 . Більше того відеозапис містить дані, де ОСОБА_1 стверджує що його не зупиняли працівники поліції. В подальшому поліцейський в присутності свідків фіксує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При перегляді вищевказаного відеозапису, не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що працівники поліції водієві роз`яснили права передбачені ст. 268 КУпАП та роз`яснили порядок проведення огляду на стан сп`яніння, що після його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу йому пропонували пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Крім того, будь-яких інших доказів, які б підтверджували, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем не надано.

В матеріалах справи відсутні докази, що працівниками Національної поліції дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, що ОСОБА_1 було відстороненню від керування транспортним засобом, що його було направлено працівниками Національної поліції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Вказані обставини викликають сумніви в дотриманні процедури відсторонення осіб від керування транспортними засобами та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої чинним законодавством.

Однак незважаючи на це працівниками поліції був складений протокол про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Отже, наданими суду доказами не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Вказані обставини викликають сумніви у винності ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що працівниками Національної поліції не було надано суду доказів належного встановлення обставин події.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява № 926/08), зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. ст. 251 КУпАП).

Суд вважає, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що справу стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд зазначає, що Законом України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись статтями 38, 130, 221, 245, 247, 268, 291, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду В. М. Куцин