Справа № 344/312/21
Провадження № 33/4808/274/21
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Федіва І.І.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 березня 2021, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, ІПН НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 вчинив керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, за наступних обставин.

Так, 02 січня 2021 року о 23 год. 28 хв. в м. Івано-Франківську по вул. С.Бандери, 40, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Rover 75», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, згідно з висновком медичного огляду № 5 водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову судді незаконною, такою, що винесена без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин події, як це вимагає ст. ст. 245, 280 КУпАП. Вказує, що суд не взяв до уваги порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП, відповідних Інструкцій та Порядку щодо огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, а також в закладі охорони здоров`я. Пояснює, що після того, як він відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та погодився пройти його у відповідному закладі охорони здоров`я, працівники поліції без відповідного направлення доставили його до лікарні, де також без присутності свідків провели огляд на стан сп`яніння. Наголошує, що згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

В судове засідання апеляційного суду з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, захисник Федів І.І., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник Федів І.І. просили задовольнити вимоги апеляційної скарги через порушення поліцейськими порядку проведення огляду.

ОСОБА_1 пояснив, що того дня він дійсно керував транспортним засобом, але алкоголь не вживав, оскільки вживав медичні препарати. Його зупинили поліцейські, так як він «недовключив» світло. Пропонували пройти огляд, від погодився пройти його в лікарні. Після проходження огляду його привезли до машини та відпустили. Від керування автомобілем не відсторонили. Вважає, що порушено порядок проведення огляду, а висновок не відповідає дійсності.

Захисник Федів І.І. вважає, що огляд є недійним у зв`язку з відсутністю свідків під час проведення огляду. Вказує на відсутність в матеріалах справи направлення на огляд в заклад охорони здоров`я та акту медичного огляду. Зауважує, що час вчинення правопорушення, вказаний у протоколі, суперечить часу направлення на огляд, що зазначений у висновку щодо результатів медичного огляду. Стверджує, що на час події ст. 130 КУпАП передбачала відповідальність виключно за керування суднами особами, які перебувають у стані сп`яніння, а не транспортними засобами. Вказує, що медичний заклад, де ОСОБА_1 проходив огляд, відсутній у переліку медичних закладів, які мають право проводити огляди водіїв на стан сп`яніння згідно з відповідною Інструкцію. Посилається на те, що пройшли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, а тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи захисника Федіва І.І., перевіривши матеріали справи, мотиви апеляційної скарги, вважаю, що необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

За змістом ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з`ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 03 січня 2021 року серії ДПР18 № 049549 (а.с. 1); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 2); копією постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 3); даними, що вбачаються з відеофайлів, які містяться на наданому відділенням поліції компакт-диску «DVD-R» (а.с. 4).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 січня 2021 року серії ДПР18 № 049549 (а.с. 1) 02 січня 2021 року о 23 год. 28 хв. в м. Івано-Франківську по вул. С.Бандери, 40, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Rover 75», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, згідно з висновком медичного огляду № 5 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Цим порушив вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським взводу 1 роти 2БУПП в Івано-Франківській області рядовим поліції Будзом М.О., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 .

Також, у відповідності з ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складений не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, дані про те, що ОСОБА_1 подавав пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні.

Як вбачається з висновку КНП «ПНЦ ІФОР» від 03 січня 2021 року № 5 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2) ОСОБА_1 на час огляду, а саме 02 січня 2021 року о 23 год. 55 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вказаний висновок складений працівником закладу охорони здоров`я лікарем ОСОБА_2 , із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, є логічним та послідовним, підписаний лікарем та завірений печаткою, тому сумніви у достовірності даних викладених у висновку відсутні. Висновок огляду є категоричним та не допускає будь-якого іншого тлумачення. Стороною захисту не наведено переконливих мотивів для сумнівів в тому, що КНП «ПНЦ ІФОР» надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.

Матеріали справи також містять копію постанови серії ЕАН № 3623701 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_1 , оскільки він 02 січня 2021 року о 23 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. С.Бандери, 40, керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п. 2.1. ґ) Правил дорожнього руху (а.с. 3).

З відеозаписів, що на компакт-диску «DVD-R» (а.с. 4), які досліджені під час апеляційного розгляду, вбачаються безсторонньо зафіксовані нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) інспектора патрульної поліції обставини події, зокрема: оголошення причин зупинки - керування транспортним засобом без увімкненого світла фар в темну пору доби; перевірка документів, під час чого поліцейський встановлює відсутність чинного страхового поліса; виявлення поліцейським ознак алкогольного сп`яніння у водія; як поліцейський пропонує водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або проїхати для проходження огляду в медичний заклад, на що останній погоджується; оформлення документів, складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ознайомлення з протоколом, вручення копії протоколу та тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами.

Висновки щодо обставин, які підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення, встановлюються на підставі аналізу та оцінки всіх наявних доказів, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей про те, що порушено ст. 266 КУпАП, приписи Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, він відмовився на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, погодився на пропозицію поліцейських та пройшов такий огляд в закладі охорони здоров`я, за результатами якого встановлено стан алкогольного сп`яніння, відповідно, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Сторона захисту, стверджуючи про порушення поліцейськими порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не заперечує факту відмови на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, не заперечує факту проходження огляду в закладі охорони здоров`я.

Доводи апелянта про відсутність свідків під час проходження огляду в закладі охорони здоров`я не ґрунтуються на вимогах закону.

Посилання сторони захисту на відсутність в матеріалах справи акту медичного огляду є голослівними, оскільки згідно з п. 19 розділу ІІІ Інструкції акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Відсутність в матеріалах справи направлення на огляд жодним чином не спростовує встановлених відомостей про те, що ОСОБА_1 був направлений поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

При цьому, вирішення питання про те, які саме докази долучати до протоколу, належить до дискреційних повноважень поліцейських.

Розбіжності у часі вчинення правопорушення згідно з протоколом та у часі направлення ОСОБА_1 на огляд згідно з висновком щодо результатів медичного огляду , не є суттєвими та такими, які б вказували на недопустимість цих доказів.

Причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , обставини того, чи був він був відсторонений від керування автомобілем, не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, посилання ОСОБА_1 на те, що після оформлення матеріалів він на власному транспортному засобі поїхав додому, не можуть свідчити про те, що він в стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він вживав лікарський препарат, що відповідно могло вплинути на результат огляду та є підставою вважати його помилковим, не є слушними. Вважаю, що у разі вживання конкретного лікарського препарату з дотриманням дозування, він не вплине суттєво на показник вмісту алкоголю при огляді. Більш того, будь-яких доказів необхідності вживання та вживання лікарського препарату під час апеляційного розгляду не здобуто.

Таким чином, перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що ними поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження сторони захисту про те, що на час вчинення адміністративного правопорушення не було передбачено адміністративної відповідальності за діяння, що ставиться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом, а лише за керування суднами особами, які перебувають у стані сп`яніння, безпідставні, оскільки Законом України № 720-IX внесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1, а, відповідно, стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, доходжу висновку, що у судді суду першої інстанції були законні підстави для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Оскільки стягнення на ОСОБА_1 накладено суддею суду першої інстанції в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП, і під час апеляційного розгляду за результатами перевірки доводів апелянта та захисника не встановлено підстав для скасування рішення судді суду першої інстанції, то час прийняття рішення апеляційним судом не має значення, а тому відсутні підстави для закриття провадження у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як це просить сторона захисту.

З огляду на наведене, апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення, а постанову судді залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 березня 2021 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло