Справа № 308/4239/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил №33/4806/672/20 за апеляційною скаргою захисника - адвоката Стець М.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 06. 2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним в порушенні митних правил за ст. 472 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 100 відсотків вартості товарів, безпосередніх об`єктів порушення митних правил, що становить 117 857 (сто сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят сім) грн. 70 коп. з конфіскацією на користь держави незадекларованих товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а саме: взуття жіноче іноземного виробництва, різних розмірів та кольорів торгової марки «Bershka» - 9 пар; взуття жіноче іноземного виробництва, різних розмірів та кольорів торгової марки «Stradivarius» - 3 пари; сорочки іноземного виробництва торгівельної марки «Zara» різних розмірів та кольорів - 2 шт.; светри іноземного виробництва торгівельної марки «Zara» різних розмірів та кольорів - 3 шт.; спідниці іноземного виробництва торгівельної марки «Zara» різних розмірів та кольорів -8 шт.; сукні іноземного виробництва торгівельної марки «Zara» різних розмірів та кольорів 7 шт.; блузки іноземного виробництва торгівельної марки «Zara» різних розмірів та кольорів - 7 шт.; штани іноземного виробництва торгівельної марки «Zara» різних розмірів та кольорів - 3 шт.; сорочки іноземного виробництва торгівельної марки «H&M» різних розмірів та кольорів - 3 шт.; сукні іноземного виробництва торгівельної марки «H&M» різних розмірів та кольорів - 2 шт.; спідниці іноземного виробництва торгівельної марки «H&M» різних розмірів та кольорів - 3 шт.; майки іноземного виробництва торгівельної марки «H&M» різних розмірів та кольорів - 3 шт.; светри іноземного виробництва торгівельної марки «H&M» різних розмірів та кольорів - 6 шт.; блузки іноземного виробництва торгівельної марки «H&M» різних розмірів та кольорів - 2 шт.; штани іноземного виробництва торгівельної марки «H&M» різних розмірів та кольорів -3 шт.; куртки іноземного виробництва торгівельної марки «Reserved» різних розмірів та кольорів - 2 шт.; туніки іноземного виробництва

-2-

торгівельної марки «Reserved» різних розмірів та кольорів - 2 шт.; блузки іноземного виробництва торгівельної марки «Reserved» різних розмірів та кольорів - 3 шт.; светри іноземного виробництва торгівельної марки «Reserved» різних розмірів та кольорів - 2 шт.; светри іноземного виробництва торгівельної марки «Amisu» різних розмірів та кольорів -3 шт.; костюми (штани + піджак) іноземного виробництва торгівельної марки «Amisu» різних розмірів та кольорів - 2 шт.; спідниці іноземного виробництва торгівельної марки «Amisu» різних розмірів та кольорів -6 шт.; куртки іноземного виробництва торгівельної марки «Mohito» різних розмірів та кольорів - 4 шт.; сукні іноземного виробництва торгівельної марки «Mohito» різних розмірів та кольорів - 19 шт.; спідниці іноземного виробництва торгівельної марки «Mohito» різних розмірів та кольорів -3 шт.; костюми (штани+піджак) іноземного виробництва торгівельної марки «Mohito» різних розмірів та кольорів - 3 шт..

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Із протоколу про порушення митних правил №0339/30500/20 від 27. 02. 2020 та постанови судді від 25. 06. 2020 вбачається, що 27. 02. 2020 о 07 год. 53 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав автобус марки «Mercedes-Benz», моделі «O350 SHD», реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_1 , у якому в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_3 , що повертався з Чехії, де перебував у приватних справах, в Україну.

Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор».

ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані, відомості про транспортний засіб та наявність особистих речей.

При усному опитуванні громадянин ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

У ході митного контролю особистих речей громадянина ОСОБА_1 було виявлено незаявлені в митній декларації товари іноземного виробництва, а саме: взуття різних торгівельних марок, розмірів та кольорів у загальній кількості 12 пар; одяг жіночий різних торгівельних марок, розмірів та кольорів в загальній кількості 101 шт.

Вищезазначений товар був розміщений у 2 двох дорожніх сумках, що знаходилися у вантажному відсіку автобуса. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався.

Вартість виявленого товару згідно мережі Інтернет перевищує 500 євро та згідно висновку № -0148 від 30. 03. 2020, складеного за результатами проведення товарознавчої експертизи товарів, станом на 27. 02. 2020 становить 117 857, 70 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України.

На постанову суду, захисник адвокат Стець М.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 06. 2020, а провадження щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях ознак порушення митних правил. З оскаржуваною постановою захисник не погоджується у зв`язку із необ`єктивністю розгляду справи та порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного. Захисник вважає, що судом необґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні

-3-

адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, оскільки митним органом розпочато митний огляд транспортного засобу через одну хвилину після його прибуття, тому в ОСОБА_1 не було фізичної можливості заповнити митну декларацію, більш того, митну декларацію ОСОБА_1 запропонували заповнити після проведеного митного огляду та складання акту огляду, чим порушено вимоги ст. 248 МК України. Також наголошує на тому, що ОСОБА_1 в митній декларації власноручно зазначено про наявність у нього супроводжуваного багажу, ручної поклажі, що стверджується відміткою у декларації особисті речі, що свідчить про відсутність у нього умислу на порушення будь-яких митних правил. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 формою проходження митного контролю обрав канал «червоний коридор», що само по собі свідчить про наявність у нього речей, які підлягають письмовому декларуванню. Також зазначає, що митним органом в порушення вимог «Порядку заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних із провадження підприємницької діяльності» № 614 від 28. 05. 2012 не повернуто ОСОБА_1 декларацію, через оформлення її з порушенням вимог цього Порядку та не запропоновано заповнити нову. Окрім того, захисник зазначає, що ОСОБА_1 при усному опитування не підтверджував відомості, вказані ним у декларації, оскільки товар було виявлено та оглянуто до її заповнення. Також вказує на те, що судом було проігноровано клопотання сторони захисту про визнання недопустимим доказом акту проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 27. 02. 2020 та опис предметів затриманих та вилучених у ОСОБА_1 , оскільки такі були проведені з порушенням митної процедури. Одночасно захисник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 25. 06. 2020, оскільки останній день строку апеляційного оскарження припадає на вихідний день, тому апеляційна скарга ним подана в перший робочий день - 06. 07. 2020.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Коваленко О.М. на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Коваленка О.М., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. ст. 268, 271 КУпАП. Крім того апеляційний суд враховує клопотання захисника адвоката Коваленка О.М. про розгляд апеляційної скарги у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І. про безпідставність поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження захисником не пропущено і, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги про закриття провадження у справі підлягають задоволенню з таких підстав.

-4-

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені вище вимоги щодо розгляду справ про порушення митних правил також передбачені ст. 489 МК України.

Відповідальність за ст. 472 МК України передбачена за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до вимог ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів……

Отже, винність є обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення яка виражає внутрішній психологічний зміст психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

У цій ознаці закріплений найважливіший конституційний принцип принцип суб`єктивного ставлення до вчиненого, тобто відповідальність тільки при наявності вини, закріплений у ст. 62 Конституції України.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків, а вчиненим із необережності коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України та ст. 251 КУпАП доказами в справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються також висновком експерта, проведеного відповідно до вимог ст. 515 МК України та ст. 273 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил апеляційний суд приходить до висновку про те, що як митним органом, так і судом першої інстанції вимоги вказаних вище норм матеріального та процесуального права дотримані не були, що судом допущена неповнота та поверховість при дослідженні фактичних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

-5-

Згідно з ч. 1 ст. 374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, у частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

З матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що 27. 02. 2020 о 07 год. 53 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав автобус марки «Mercedes-Benz», моделі «O350 SHD», реєстраційний номерний знак Словаччини НОМЕР_1 , у якому в якості пасажира слідував громадянин України ОСОБА_3 , що повертався з Чехії, де перебував у приватних справах, в Україну. Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу «червоний коридор». ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані, відомості про транспортний засіб та наявність особистих речей. При усному опитуванні громадянин ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено. У ході митного контролю особистих речей громадянина ОСОБА_1 було виявлено незаявлені в митній декларації товари іноземного виробництва, а саме: взуття різних торгівельних марок, розмірів та кольорів у загальній кількості 12 пар; одяг жіночий різних торгівельних марок, розмірів та кольорів в загальній кількості 101 шт. Вищезазначений товар був розміщений у 2 двох дорожніх сумках, що знаходилися у вантажному відсіку автобуса. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався. Вартість виявленого товару згідно мережі Інтернет перевищує 500 євро та згідно висновку № -0148 від 30. 03. 2020, складеного за

-6-

результатами проведення товарознавчої експертизи товарів, станом на 27. 02. 2020 становить 117 857, 70 грн. Таким чином, ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та оподаткуванню.

З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він 27. 02. 2020 повертався з Чехії до України на автомобілі марки «Мерседес» через ПП «Ужгород», в ході митного контролю у нього виявлено дві сумки, які він перевозив на прохання малознайомої особи на ім`я ОСОБА_4 , про їх вміст не знав, як і не знав, що твар, який там знаходиться підлягає письмовому декларуванню. Особа на ім`я ОСОБА_4 при передачі вказаних сумок запевняла, що в них виключно особисті речі, про вчинене шкодує.

Окрім того, з матеріалів справи про порушення митних правил, зокрема протоколу про порушення митних правил та доповідної записки старшого державного інспектора-кінолога відділу КЗ управління запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Закарпатської митниці Держмитслужби Бабича Є.П. вбачається, що вартість одиниці аналогічного (подібного) товару згідно мережі Інтернет перевищує 500 євро та потребує додаткової оцінки із залученням спеціаліста експерта.

З висновку Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень № -0148 від 30. 03. 2020, вбачається, що загальна ринкова вартість вилученого товару у справі про порушення митних правил № 0339/30500/20, станом на 27. 02. 2020 становить 117 857, 70 грн. (а. с. 30 -39 ).

Оскільки матеріали справи про порушення митних породжували сумніви у точній вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил (переміщуваного ОСОБА_1 товару, який йому не належить) та оскільки їх вартість, з огляду на положення ст. 483 МК України, впливає на розмір штрафу, який підлягає стягненню з винної особи, стороною захисту була призначена товарознавча експертиза, проведення якої було доручено експерту оцінювачу ОСОБА_5 . При цьому експерту оцінювачу ОСОБА_5 замовником було надано чек (рахунок) від 25. 05. 2020, в якому була зазначена вартість товару, який переміщував ОСОБА_1 через митний кордон України та не був ним задекларований.

Експертним висновком від 23. 06. 2021 підтверджено, що вартість товару вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил № 0339/30500/20 від 27. 02. 2020, станом на 27. 02. 2020 становить 448.64 євро (12 024,64), що складає значно меншу суму, ніж та, яка була визначена згідно мережі Інтернет ресурсу та висновку Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень № -0148 від 30. 03. 2020 .

З указаного вище висновку експерта-оцінювача ОСОБА_5 вбачається, що процедура оцінки товару та експертний висновок від 24. 05. 2020 здійснені та виконані у відповідності з Митним кодексом; Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні» № 658-ІІІ від 12. 07. 2001; Законом України «Про захист прав споживачів», зі змінами та доповненнями; Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10. 09. 2003; «Методикою оцінки майна», затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 1891 від 10. 12. 2003; «Нормативними та додатковими матеріалами по експертизі товарів», Торгово-промислова палата України, Київ, 2003; постановою Кабінету Міністрів України від 25. 08. 1998 № 1340 «Про Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним»; та іншими посібниками та інформаційними матеріалами Інтернет - ресурсів.

-7-

Відповідно до вимог ст. 495 МК України та ст. 251 КУпАП доказами в справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються також висновком експерта, проведеного відповідно до вимог ст. 515 МК України та ст. 273 КУпАП.

Під час розгляду справи апеляційним судом учасники судового провадження представник ОСОБА_1 адвокат Коваленко О.М. та представник Закарпатської митниці ДМС Зубенко І.І. не вказували на будь-які порушення вимог законодавства при проведенні експертом ОСОБА_5 оціночної (товарознавчої) експертизи, а також не вказували на неправильність чи неповноту при проведенні та складанні вказаним експертом висновку.

Тому, беручи до уваги вищенаведене, апеляційним судом, належним доказом щодо вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил визнається вказаний вище експертний висновок від 23. 06. 2021 за № 219-06-221, якому надається перевага перед даними мережі Інтернет ресурсу та висновком Закарпатського відділу з питань експертиз та досліджень № -0148 від 30. 03. 2020, у зв`язку з чим, вартість товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 448.64 євро (12 024 грн. 64 коп.), визнається достовірною і такою, що ґрунтується на вимогах чинних нормативно-правових актів.

Надаючи перевагу висновку експерта ОСОБА_5 , апеляційний суд бере до уваги і доводи сторони захисту про те, що при визначенні вартості товару, переміщуваного ОСОБА_1 на підставі даних мережі Інтернет ресурсу, використана мережа міста Ужгорода та сайти, які здійснюють реалізацію імпортного товару на території України і містять цінову інформацію на досліджуваний товар разом зі сплатою всіх митних платежів та націнкою відповідних підприємців, а переміщуваний ОСОБА_1 товар був придбаний у країні її реалізації (походження, виробництва).

Надаючи перевагу висновку експерта - оцінювача ОСОБА_5 апеляційний суд також бере до уваги і те, що в обґрунтування висновку експерт послався на наданий йому замовником чек (рахунок) від 25. 02. 2020, в якому була зазначена вартість товару, який переміщував ОСОБА_1 через митний кордон України та який було придбано в Республіці Словаччина.

Вищенаведене свідчить про те, що виявлений та вилучений у ОСОБА_1 товар, відповідно до ст. 374 МК України, не підлягав письмовому митному декларуванню.

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у передбаченому ст. 472 МК України порушенні митних правил, не встановлено, зазначені в протоколі відомості щодо вартості товару стороною захисту спростовані в ході апеляційного розгляду належними та допустимими доказами.

Отже, вищенаведене свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та відповідно й про відсутність у діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.

Окрім того, з оскаржуваного судового рішення вбачається, що суд, посилаючись на протокол про порушення митних правил, митну декларацію ОСОБА_1 , не дав їм аналіз, не зазначив, які відомості містяться у цих доказах та які факти та обставини ці докази підтверджують, - не вмотивував висновок про те на підставі чого дійшов переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, у тому числі не послався на докази, які підтверджують вартість товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становила 117 857, 70 грн., наклавши на ОСОБА_1 штраф у вказаному розмірі, належним чином не мотивуваши висновок суду у цій частині.

-8-

Між тим, у матеріалах справи про порушення митних правил не міститься даних про співвідношення євро до гривні України на час скоєння правопорушення.

З огляду на наведене, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції не вмотивовано на підставі чого суд дійшов переконання, що вартість переміщуваного через митний кордон України і не задекларованого ОСОБА_1 перевищує 500 євро, - підлягала декларуванню і містить склад правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення стягнення або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду, якщо таке обмеження зашкодило всебічному розгляду справи та вплинуло або могло вплинути на винесення обґрунтованої постанови за результатами її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення стягнення або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини, а відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у передбаченому ст. 472 МК України порушенні митних правил не доведена та спростована стороною захисту, а представником митного органу не заявлялось клопотань про направлення матеріалів справи до митного органу для проведення додаткової перевірки, і не вказувалось на те що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження винуватості ОСОБА_1 не вичерпані, у зв`язку з чим, постанова місцевого суду як незаконна та необґрунтована, підлягає скасуванню, апеляційна скарга задоволенню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі апеляційний суд також зазначає, що: відповідно до положень МК України вжиття заходів зі встановлення осіб, які порушили митні правила, складання протоколів про порушення митних, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів, покладаються на митні органи, їх територіальні підрозділи; відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і що саме на відповідних посадових осіб митних органів покладено доведення винуватості особи у вчиненні того чи іншого порушення митних правил з точним дотриманням положень чинних нормативно-правових актів.

Приймаючи рішення також беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що представником митного органу не надано жодних належних та допустимих доказів у спростування доводів сторони захисту, які б підтверджували висновки суду першої інстанції, і будь-яких обґрунтованих

-9-

клопотань із цього приводу не заявлялось; що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення вичерпані.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав представник ОСОБА_1 адвокат Стець М.І., задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 06. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України скасувати, а провадження у справі про порушення митних правил, протокол за скоєння яких складено за ст. 472 МК України щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вилучені, згідно протоколу про порушення митних правил № 0339/30500/20 від 27. 02. 2020, товари повернути ОСОБА_1 або його представнику за дорученням.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя