Провадження № 33/811/1684/21 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Свідерської Анастасії Олегівни, представника Львівської митниці Держмитслужби Зирянова Олега Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Свідерської Анастасії Олегівни на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 серпня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 472 Митного кодексу України,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару 416257 грн 59 коп.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 1874/20900/20 від 21.09.2020 р. конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 454 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької держмитслужби ДМС України витрати за зберігання товару на складі митниці у сумі 101 грн 93 коп.

Згідно з постановою судді, 21.09.2020 близько 11 год 20 хв через пункт пропуску "Краківець-Корчова", митного поста "Яворів", Галицької митниці Держмитслужби в напрямку в`їзд в Україну смугою руху «червоний коридор» заїхав транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter 315», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . У ході проведення письмового декларування ОСОБА_1 заявив про наявність особистих речей. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем № «560» Львівської митниці ДФС, під час проведення митного огляду було виявлено 25 телефонів різних моделей в асортименті. Жодних документів щодо вартості вказаного товару ОСОБА_1 не надав. ОСОБА_1 повідомив, що виявлений товар йому було передано для перевезення на територію України за грошову винагороду. Незадекларований товар знаходився запакованим в поліетиленовий пакет в салоні автомобіля в відсіку для особистих речей над місцем водія вищезазначеного транспортного засобу. Особистий телефон громадянина ОСОБА_1 знаходився в його сумці з документами.

Не погоджуючись з даною постановою захисник Свідерська А.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 12 серпня 2021 року, скасувати зазначену постанову та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд першої інстанції хибно дійшов висновку щодо вартості конфіскованого майна, адже вона не відповідає дійсності.

Зазначає, що ОСОБА_1 не задекларував вказані телефони, бо взагалі забув про їх наявність, проте він розуміє, що це його не виправдовує та готовий нести відповідальність.

Вказує на те, що 25 телефонів різних моделей в асортименті, які були вилучені є не придатними для використання і цінні тільки для розборки на запчастини, що означає, що їх вартість не може бути вищою або такою ж самою як ринкова вартість аналогічних технічно справних мобільних телефонів.

Звертає увагу, що спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень (СЛЕД) Держмитслужби, яка видала висновок № -0834 від 16 жовтня 2020 року, не уповноважена на проведення товарознавчої експертизи, а саме визначення вартості товарів, оскільки до компетенції СЛЕД належить визначення лише попередньої оцінки вартості майна та проведення експертних досліджень.

Зазначає, що у висновку не вказано конкретно ким проводиться експертиза, стаж роботи, рівень кваліфікації експертів, що є невід`ємними складовими висновку експерта.

Також зазначає, що експерт ОСОБА_2 , який підписав експертизу, не включений до реєстру атестованих судових експертів, а відтак не мав підстав для надання висновку щодо предметів порушення митних правил, оскільки така оцінка лежить в основі судового рішення та повинна бути проведена саме атестованим судовим експертом.

Вказує на те, що у суді першої інстанції захисник Якібчук П.П. подавав клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи, яке було судом задоволено, проте експертиза проведена не була, адже ОСОБА_1 не отримував жодних листів від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Стверджує, що в матеріалах справи немає жодного підтвердження, що на адресу ОСОБА_1 надсилались будь-які листи щодо оплати проведення експертизи та жодних підтверджень щодо отримання ОСОБА_1 таких повідомлень.

Щодо строку на апеляційне оскарження, покликається на те, що постанови Галицького районного суду м. Львова від 12 серпня 2021 року ОСОБА_1 не отримував, про наявність оскаржуваної постанови він дізнався через відкриття виконавчого провадження у кінці жовтня, відтак вважає що такий пропущений з поважних причин.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Окрім цього, захисник-адвокат Свідерська Анастасія Олегівна не заперечила проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши захисника - адвоката Свідерську А.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, думку представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., який заперечив проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до диспозиції ст. 472 МК України зазначається про недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2020 близько 11 год 20 хв через пункт пропуску "Краківець-Корчова", митного поста "Яворів", Галицької митниці Держмитслужби в напрямку в`їзд в Україну смугою руху «червоний коридор» заїхав транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Sprinter 315», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . У ході проведення письмового декларування ОСОБА_1 заявив про наявність особистих речей. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем № «560» Львівської митниці ДФС, під час проведення митного огляду було виявлено 25 телефонів різних моделей в асортименті. Жодних документів щодо вартості вказаного товару ОСОБА_1 не надав. ОСОБА_1 повідомив, що виявлений товар йому було передано для перевезення на територію України за грошову винагороду. Незадекларований товар знаходився запакованим в поліетиленовий пакет в салоні автомобіля в відсіку для особистих речей над місцем водія вищезазначеного транспортного засобу. Особистий телефон громадянина ОСОБА_1 знаходився в його сумці з документами.

Висновок судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №1874/20900/20 від 21.09.2020 (а.с. 2); копією контрольного талону серія TFC номер 783517 для проходження по «червоному коридору»(а.с. 6); митною декларацією ОСОБА_1 (а.с.8); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.15); описом предметів від 21.09.2020(а.с.16); доповідною запискою (а.с.17); даними висновку експертизи № -0834 від 16.10.2020 відповідно до якого вартість виявленого товару становить 416 257,59 гривень (а.с.23-26).

Вищезазначені документи знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Відповідно до ст. 508 МК України, у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи, до яких, зокрема, належить проведення експертизи.

Згідно з матеріалами справи, постановою державного інспектора відділу провадження у справах про порушення митних правил УЗПМП Галицької митниці Держмитслужби Хома Т.М. від 25 вересня 2020 (а.с.20) призначено товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Спеціалізованій лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби.

На підставі цієї постанови експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби Приходько В.В. проведено експертизу і складено висновок № № -0834 від 16.10.2020, згідно з яким вартість товарів, вилучених згідно з протоколом про порушення митних правил № 1874/20900/21 від 21.09.2020 становить 416257 грн 59 коп.

При цьому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно взяв до уваги наявний у матеріалах справи висновок експертизи № -0834 від 16.10.2020, відповідно до якого вартість виявленого товару становить 416 257,59 грн, оскільки такий висновок наданий належним суб`єктом, уповноваженим на проведення експертних дослідження та здійснено на підставі безпосереднього дослідження предметів.

Експертиза в справі призначена та проведена відповідно до вимог ст. ст. 515, 516 МК України, тому висновок експерта є належним та допустимим доказом у справі й при визначенні вартості переміщуваного товару обґрунтовано взятий до уваги судом першої інстанції.

Що стосується доводів апелянта про те, що експертиза, яка була призначена постановою Галицького районного суду м. Львова 22 грудня 2020 року, не була проведена, то такі апеляційний суд вважає безпідставними, враховуючи наступне.

Як вбачається з листа директора ЛНДІСЕ Куманської-Нор О., станом на 19.05.2021 постанова суду від 22.12.2020 про призначення судової товарознавчої експертизи не виконана в частині оплати рахунок за проведення експертизи не оплачений визначеним постановою суду платником ( ОСОБА_1 ), відповідно до п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом МЮ України від 08.10.1998 № 53/5 (у чинній редакції). З огляду на наведене, постанову Галицького районного суду м. Львова 22 грудня 2020 року залишено без виконання та повернуто надані матеріали справи.

Апеляційний суд вважає, що громадянин України ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу та особа, яка здійснює виїзди за кордон, був обізнаний із встановленим законом порядком та правилами перетину державного кордону України, пов`язаного, зокрема і з переміщенням через нього товару.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя у повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи що впливають на вид стягнення, та обґрунтовано застосував такий вид стягнення як штраф в розмірі 100 % від вартості вилученого товару та його конфіскацію в дохід держави, що прямо передбачено санкцією ст. 472 МК України.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за наслідками апеляційного розгляду не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Поновитизахиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Свідерській Анастасії Олегівні строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 12 серпня 2021 року.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 серпня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, залишити без змін , а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Свідерської Анастасії Олегівни без задоволення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.