Справа № 442/1947/21
Провадження №3/442/925/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 березня 2021 року

Суддя Дрогобицького мiськрайонного суду Львiвської областi Гарасимків Л.І., розглянувши матерiали, якi надiйшли з Дрогобицького відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого,-

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

09.03.2021р., о 22.55 год., правопорушник ОСОБА_1 , в м.Дрогобичі, по вул.Грушевського,95, керував транспортним засобом марки «АЗЛК 21412» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Правопорушник в судовому засіданні свою вину не визнав, суду пояснив, що працівниками поліції під час складання Протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №099329 від 09.03.2021р. було допущено ряд суттєвих порушень, зокрема під час складання протоколу не були присутні свідки, проведення обстеження з використанням спеціальних технічних засобів, а саме Драгеру також було сфабриковано, оскільки останній був розпечатаний не в його присутності, зазначив той факт, що у разі відмови водія на проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або якщо останній висловив незгоду з його результатами, останній направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, однак коли він приїхав до медичного закладу на обстеження, він виявив, що вже готовий висновок лікаря про те, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, хоча на той час він ще не проходив жодного обстеження, тощо, вважає постанову незаконною та такою, що не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Заслухавши пояснення правопорушника, оглянувши матеріали справи, відеоматеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного.

Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементні: об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Правове регулювання виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентоване Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженою Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 та ст.266 КУпАП.

Як вбачається із Протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №099329 від 09.03.2021р., у зазначеному протоколі в графі «свідки чи потерпілі» вказані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак у порушення зазначених вимог Інструкції до протоколу серії ААБ №099329 від 09.03.2021р., в матеріалах справи відсутні відповідні письмові пояснення вищезазначених осіб, що можна розцінювати як те, що інспектором останні не опитувались взагалі, а тому такі пояснення в них не відбирались, що свідчить про суттєві порушення з боку працівників поліції.

Крім того, при складанні Протоколу, всупереч вимогам ч.1 ст.256 КУпАП, не розкрито суть правопорушення, а саме : не вказано від якого саме огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився правопорушник ( огляд поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів чи огляд в закладах охорони здоров`я), коли і яким чином, не вказано дії щодо ухилення від огляду, а вказана інформація є істотною для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, оскільки огляд на стан алкогольного сп`яніння передбачає кілька послідовних етапів та кожен з таких етапів залежить від конкретних дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, в Протоколі вказано, що правопорушник ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак не вказано ознак алкогольного сп`яніння ( нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тощо), що що свідчить, що ці ознаки не були виявлені особою, яка складала Протокол і в чому вони полягають.

Крім того, судом взято до уваги той факт, що в Протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено те, що проводилося фіксування нагрудною камерою, а відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, а оскільки волевиявлення водія пройти огляду на стан алкогольного у закладі охорони здоров`я повинно бути відображене на відеозаписі із нагрудної камери поліцейського, оскільки таке волевиявлення здійснено у присутності поліцейських та було безпосередньо до них адресоване, та відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, №580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису та відповідно до п.5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису Затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026: «Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків га/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. П.п. 2 п. 1 розділу VII даної Інструкції: «Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб», відтак даний факт може свідчити про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у правопорушника, однак відеозйомка не є чіткою, постійно переривається, з чого випливає, що відсутні належні і допустимі докази про наявність вини в діях ОСОБА_1 .

Крім того, норма ч.6 Розділу II Порядку передбачає, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, однак згідно відеозапису, долученого до матеріалів справи, чітко видно, що правопорушник відмовляється проходити обстеження з використанням спеціальних технічних засобів «Драгер» , оскільки під час проведення останнього свідків не було, таким чином, можна зробити висновок про те, що свідки не були присутніми при огляді на стан алкогольного сп`яніння, а окрім цього взагалі не можуть підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частинами третьою, четвертою зазначеної статті встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору, а тому суд вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 63 від 09.03.2021 року, складений з грубим порушенням чинного законодавства.

Як вбачається із ч. 22 Розділу III Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Крім того, судом взято до уваги той факт, що особа може бути притягнута судом до адміністративної відповідальності лише в тому випадку, коли її вина доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, суд повинен бути впевнений, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, щодо якої складено протокол, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.278 КУпАП, якщо в протоколі та інших матеріалах є недоліки, які суперечать об"єктивному розгляду справи, то такі матеріали належать поверненню органу, який порушив адміністративне переслідування.

При цьому суд, приймаючи рішення про повернення справи для доопрацювання, враховує позицію Верховного Суду України, згідно якої визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14)., а також позицію ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену у п.12 Постанови Пленуму від 17.10.2014 р. «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», згідно якої, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без додержання вимог статті 256 цього Кодексу, для належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 130, 256, 268, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали адміністративної справи про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - повернути до Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, для усунення недоліків.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя Гарасимків Л.І.