Справа №359/1651/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Моргун О. В.
Номер провадження 33/816/242/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення заапеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області від 01 квітня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 01 квітня 2021 року водія ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, за вчення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за те що останній 20 лютого 2021 року о 00 год. 14 хв. в с.Гора, Бориспільського району, Київської області по вул. Бориспіль, буд. № 7, керував транспортним засобом автомобілем «RENAULT LOGAN» д. н. з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп?яніння (виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп?яніння відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді скасувати, а провадження закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог стверджував, щоавтомобіль під його керуванням не зупинявся, працівниками поліції було зафіксовано на відеореєстратори лише факт переїзду автомобіля під моїм керуванням з даного місця на інше, за вказівкою поліцейського. Зазначає і про бажання пройти огляд на місці зупинки, однак працівники поліції такого огляду не провели, хоча мали таку можливість. Вказує на відсутність достатніх доказів для доведення його вини.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури учасників провадження було проінформовано, про що свідчать наявні розписки про отримання судових повісток як ОСОБА_1 , так і його захисником - Рекухою В.Г. при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а їх участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов?язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому перевіривши матеріали справи, доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню, не підлягає.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

П. 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ст. 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

П. 12 розд. ІІ Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерствіюстиції України11 листопада 2015 року за № 1413/27858 передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 20 лютого 2021 року серії ДПР18 № 003555,складеному уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається те, що водій ОСОБА_1 20 лютого 2021 року о 00 год. 30 хв. в с. Гора, Бориспільського району, Київської області по вул. Бориспіль, буд. № 7, керував транспортним засобом автомобілем «RENAULT LOGAN» д. н. з НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп?яніння;

- направленням на огляд водія ОСОБА_1 від 20 лютого 2021 року;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20 лютого 2021 року, згідно яких водій ОСОБА_1 у їх присутності, в категоричній формі, відмовився від проведення огляду на встановлення стану сп?яніння у встановленому законом порядку;

- відео-файлами, які містяться на DVD-R диску, та з яких вбачається, що ОСОБА_1 під час зупинки працівниками поліції перебував за кермом автомобіля, а потім перепаркував автомобіль у інше місце. На пропозицію працівників поліції пройти огляд відповів рішучою відмовою.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі повторно дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушенні вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу не пропонування працівниками поліції пройти огляд на місці зупинки, що вказує на порушення проведення процедури огляду, то з вказаними доводами погодитися не можна.

Ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, вказана стаття має загальний характер, тобто вона не регламентує процедуру кожного із зазначених в ній видів оглядів (не визначає етапи та послідовність дій), в тому числі і на стан як алкогольного так і наркотичного сп?яніння.

У зв?язку з чим для реалізації положень вище зазначеної статті на практиці застосовується порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів встановлений в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735.

У п. 12 розд. ІІ вище зазначеної інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розд. I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.3 розд. ІІІ вказаної інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (п. 7 ,8, 12 розд. ІІІ Інструкції).

Таким чином, працівники поліції маючи підозру, що водій перебуває у стані наркотичного сп?яніння цілком обґрунтовано пропонували водієві пройти огляд, саме у заклад охорони здоров?я, як того вимагає інструкція, а тому це жодним чином не суперечить загальним нормам ст. 266 КУпАП і не може вказувати на порушення працівниками поліції процедури огляду.

Доводи апеляційної скарги з приводу не зупинки працівниками поліції водія ОСОБА_1 повністю спростовуються матеріалами справи, зокрема, відеозаписами на яких зафіксовано як працівники поліції пропускають автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 , а потім їдуть за ним та зупиняють автомобіль.

Таким чином, матеріали справи містять достатньо даних, що ОСОБА_1 у дату та час зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно автомобіля «RENAULT LOGAN» д. н. з НОМЕР_1 виконував функції водія, а тому був суб?єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді, викладені в постанові і були підставами для її скасування, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а відмова від огляду була зафіксована як в письмових документах в присутності 2 свідків так і відео доказах.

У своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'HalloranandFrancis v. theUnitedKingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

У відповідності до п. 1.1 ПДР України (затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року за № 1306), ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил, а згідно п. 2.5 цих Правил, водійповинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів вини є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови судді і задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судд іКролевецького районного суду Сумської області від 01 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 , залишити - без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову судді - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.