ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Дембіцька О.О., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 ,захисника Стадника І.П. провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 червня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 червня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючий, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП і на нього накладене адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454,00 грн.

Відповідно до постанови, при примусовому виконанні виконавчого листа №2-58/09, виданого 19.10.2009 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вижниця Чернівецької області на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.07.2009 року та до досягнення дітьми повноліття боржник ухиляється від сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості станом на вересень 2020 року у розмірі 172190,22 грн., сукупний дохід якої перевищує розмір відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до виконання. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 ч.1 КУпАП.

Провадження №33/822/319/21 р. Головуючий у І інстанції: Пилип`юк І.В

Категорія ч. 1 ст. 183-1 КУпАП Доповідач: Дембіцька О.О.

На таке судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити.

Посилається на те, що у протоколі невірно зазначено суми заборгованості зі сплати аліментів із 2009 року,тоді як виконавчий документ пред`явлений до примусового виконання 04.06.2019 року.

Вказує,що період несплати аліментів до вступу у дію ст.183-1 КУпАП,тобто до 06.02.2018 року,не може братися до уваги при обрахунку сукупного розміру заборгованості як умови для притягнення до адміністративної відповідальності.

Також вважає, що адміністративне стягнення на нього накладено з порушенням ст.38 КУпАП за межами процесуальних строків,оскільки з моменту досягнення повноліття молодшою дитиною у вересні 2020 року припинилось нарахування аліментів,тобто про існуючу станом на вересень 2020 року заборгованість по сплаті аліментів,а отже-і про час та місце вчинення правопорушення державний виконавець був обізнаний у вересні 2020 року,однак протокол про адміністративне правопорушення склав тільки 19 травня 2021 року

За таких обставин апелянт твердить,що притягнутий до адміністративної відповідальності поза межами тримісячного строку накладення стягнення з дня його виявлення.

Також вказує, що суд формально розглянув адміністративне провадження, не з`ясував всіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення справи, а саме не взяв до уваги медичні документи щодо фізичної неможливості відбування ним покарання у виді суспільно корисних робіт через захворювання хребта та наявності ВСД.

Крім цього, державний виконавець не направляв йому довідку- розрахунок заборгованості, через що він не був обізнаний з існуючою заборгованістю, йому не було надано строк для добровільної слати аліментів та не перевірено його матеріальний стан.

Стверджує, що він постійно надавав дітям кошти та одяг, у тому числі і у 2019 році, тому вважає, що вказана виконавцем заборгованість значно завищена.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Диспозицією ч.1ст.183-1 КУпАП встановлена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Із об`єктивної сторони таке правопорушення характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів,зокрема, на утримання дитини. При цьому, обов`язковим елементом складу правопорушення є настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП є обгрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Винуватість ОСОБА_1 , підтверджується наявними у справі та дослідженими судом доказами,зокрема,протоколом від 19.05.2021 року про адміністративне правопорушення,який складений уповноваженою особою-державним виконавцем,підписаний правопорушником, якому роз`яснено його права та обов`язки, що підтверджено підписом останнього (а.с.1).

Викладені у протоколі обставини підтверджуються наявними у справі доказами, зокрема постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 04 червня 2019 року(а.с.4), виконавчим листом №2-58/09 від 19.10.2009 року Тернівського міського суду Дніпропетровської області, згідно якої із ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27.07.2009 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с.3,4)

Згідно довідки - розрахунку заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на вересень 2020 року перевищує сукупний розмір платежів за шість місяців. (а.с. 6)

Як зазначено у постанові районного суду, ОСОБА_1 у суді свою вину визнав, у вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 допустив заборгованість по сплаті аліментів на утримання двох дітей, такі дії вчинялись і після введення в дію статті 183-1 КУпАП, тобто після 06.02.2018 року та призвели до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Разом з тим, апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи апелянта про накладення адміністративного стягнення із порушенням вимог ст.38 КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення,у вину ОСОБА_1 поставлено те,що він ухилився від сплати аліментів,що призвело до виникнення заборгованості за період до 04.09 2020 року.

Викладене узгоджується зі змістом довідки - розрахунку,яка свідчить,що наявна у ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів виникла за період по вересень 2020 року ,оскільки нарахування аліментів за виконавчим листом було припинено державним виконавцем 04.09.2020 року по досягненню дітьми повноліття.

Про факт припинення нарахування аліментів у вересні 2020 року та встановлену на той час заборгованість,що свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, державний виконавець,який виконував рішення суду,був обізнаний,оскільки це є його безпосереднім обов`язком.

Разом із тим,протокол про адміністративне правопорушення складено цим державним виконавцем,який виконував рішення суду, лише 19 травня 2021 року за дії,які були вчинені ОСОБА_1 по вересень 2020 року.

Таким чином, на момент складення протоколу та розгляду справи у суді закінчився тримісячний строк, встановлений частиною другою статті 38 КУпАП для накладення стягнення,а тому постанову суду в частині накладення стягнення необхідно скасувати та закрити провадження на підставі п.7ст.247 КУпАП,задовольнивши частково апеляційну скаргу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір сплачується особою у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не може бути накладене з підстав,які наведені вище, постанова суду підлягає скасуванню також в частині стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст.38,40-1,247,294 КУпАП,суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 червня 2021року щодо ОСОБА_1 скасувати в частині накладення адміністративного стягнення.

Закрити провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Скасувати постанову судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 14 червня 2021року щодо ОСОБА_1 в частині стягнення судового збору.

В іншій частині постанову районного суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О.Дембіцька