Справа № 755/7713/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2021 р. м.Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.Києва Іваніна Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної служби у м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Червонограду Львівської області, громадянки України, освіта вища, одруженої, працюючої керівником фінансового департаменту КЦ «Патріаршої Курії УГКЦ», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта вища, одруженого, пенсіонера МВС, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

28.04.2021 року, о 17-15 годині, в місті Києві по пр-ту Броварському, 53-А, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнилася в безпечності та скоїла наїзд на транспортний засіб «Хундай», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду.

Крім того, згідно з протоколом, серії ААБ№223401 від 28.04.2021, ОСОБА_2 28.04.2021 року, о 17-15 годині, в місті Києві по пр-ту Броварському, 53-А, керуючи автомобілем «Хундай», номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнала та пояснила, що 28.04.2021 року, приблизно о 17-15 годині, вона рухалась в крайньому лівому ряду на автомобілі «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , по пр-ту Броварському в сторону пр-ту Визволителів в м.Києві. Враховуючи, що попереду утворився затор, вона почала пригальмовувати перед транспортними засобами, коли вже майже зупинилась, відчула удар в свій автомобіль. Після чого, зупинилась та побачила, що ззаду в її автомобіль в`їхав транспортний засіб «Хундай» під керуванням водія ОСОБА_2 .

Вважає, що інший учасник ДТП ОСОБА_2 не дотримався дистанції, у зв`язку з чим і здійснив зіткнення з її транспортним засобом та саме це є безпосереднім причино-наслідковим зв`язком з ДТП, яке сталося 28.04.2021 року за участю їх автомобілів. Враховуючи викладене, заявила клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, про що подала письмове клопотання з додатками.

Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, також не визнав та пояснив, що 28.04.2021 року, приблизно о 17-15 годині, він, рухаючись на власному автомобілі, зупинився на червоний сигнал світлофору в крайньому лівому ряду поряд з подвійною обмежувальною лінією. Попереду нього стояв автомобіль «Шкода Рапід», номерний знак НОМЕР_1 , а спереду нього також зупинились 5-7 автомобілів, які чекали зеленого сигналу світлофору. Коли ввімкнувся зелений сигнал світлофору, два ряди поїхали. Автомобіль «Шкода» продовжував стояти та, оскільки у нього на задньому склі був обмежувальний знак 70 км, він не подавав ніякого сигналу та чекав, коли останній рушить. Раптом у автомобіля «Шкода» загорівся світловий сигнал руху заднього ходу і він поїхав заднім ходом та вдарив його автомобіль «Хундай». Він, підійшовши до водія автомобілю «Шкода», яка розмовляла по телефону, запитав, чи знає вона, як включається задня та передня передачі, на що отримав відповідь, що вона намагалась рушити з 3-ої передачі. Виходити з автомобілю ОСОБА_1 відмовилась, доки не приїхали її колеги через 40 хвилин. Після чого, колега водія автомобілю «Шкода» запитав в нього, що трапилось та чи є в нього відеореєстратор. Дізнавшись, що відеореєстратор відсутній, ОСОБА_1 та її колега почали викликати поліцію.

Крім того, на його думку спричинило пошкодження транспортних засобів не порушення ним правил дорожнього руху, а дії ОСОБА_1 , яка порушила п.13.1 ПДР України, бо його автомобіль стояв на місці та було дуже багато свідків, які бачили, як ОСОБА_1 почала рух заднім ходом. Після ДТП, він подав об`яву в соціальні мережи «Фейсбук» та «Київ оперативний» та таким чином, знайшов свідків, про що суду надав підтвердження.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні суду пояснив, що він 28.04.2021 року приблизно о 17-15 годині, він мав зустріч зі своїм родичем ОСОБА_4 на пр-ті Броварському в м.Києві, на АЗС «Авіас». Він з ОСОБА_4 знаходились на території АЗС біля дороги, розмовляли та спостерігали, як на зелений сигнал світлофору всі автомобілі рушили, а автомобіль «Шкода» залишився стояти. Потім даний автомобіль здав назад і почав рух заднім ходом та здійснив зіткнення з автомобілем «Хундай», який в цей час стояв на місці. Після чого, з автомобілю «Хундай» вийшов водій та підійшов до автомобілю «Шкода» та постукав у вікно, однак водій не вийшов. Потім хвилин через 30 приїхав автомобіль з людьми. Після чого, вони з ОСОБА_4 поїхали.

Вони знаходились через дорогу від місця ДТП, в той час були затори на пр-ті Броварському. Автомобіль «Хундай» стояв на місці та не рухався, а автомобіль «Шкода проїхав назад 1,5 - 2 метри. Через деякий час вони побачили оголошення в соціальних мережах про пошук свідків та зателефонували за вказаним номером телефону і ОСОБА_2 попросив їх з`явитися до суду.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснив, що він зустрівся зі своїм родичем ОСОБА_3 на АЗС «Авіас». Ходили по території АЗС та розмовляли. В цей час рух по пр-ту Броварському був дуже щільний рух та затори. Вони побачили, як всі автомобілі рушили вперед на зелений сигнал світлофору, а автомобіль «Шкода» поїхав заднім ходом назад та зіткнувся з автомобілем «Хундай». На його думку, причиною ДТП була неадекватна поведінка водія автомобілю «Шкода», яка проїхала назад 2-3 метри та зіткнулась зі стоячим на місці автомобілем «Хундай». Вони з`явилися до суду на прохання водія автомобіля «Хундай», який розмістив оголошення у соціальних мережах.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та свідків, вивчивши письмові пояснення осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, та матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного.

Диспозицією статті 124 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, за що встановлено відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

У відповідності до п. 2.3б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі

У відповідності до п.10.9 Правил дорожнього руху України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

У відповідності до п.13.1 Правил дорожнього руху України визначено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, серед іншого, відомості про особу порушника. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. При складанні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, серії ААБ №223401, від 28.04.2021 року, складено правомочною на те посадовою особою, у відповідності до положень ч.1 ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить обов`язкові дані, передбачені вказаною статтею та є основним джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу порушника.

За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п.п.2.3б, 10.9 Правил дорожнього руху України, вчинила правопорушення, що передбачене ст.124 КУпАП, оскільки вищезазначені факти її вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу, а саме: даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1); схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями учасників ДТП та свідків.

Обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі доказів, судом не встановлено.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні виду адміністративного стягнення ОСОБА_1 , в межах санкції ст.124 КУпАП, суд, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , вважає за необхідне призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В порядку ч.5 ст.283 КУпАП суд вирішує питання про стягнення судового збору з особи, на яку накладається адміністративне стягнення.

Щодо наявності складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, передбачає наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням ПДР та настанням ДТП, а тому важливим є визначення питання, дії якого саме з водіїв призвели до ДТП.У випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв, наявність чи відсутність в їх діях вини потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням ПДР) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2 28.04.2021 року, о 17-15 годині, в місті Києві по пр-ту Броварському, 53-А, керуючи автомобілем «Хундай», номерний знак НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду.

Однак, з пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , судом встановлено, що: « ОСОБА_2 28.04.2021 року, о 17-15 годині, в місті Києві по пр-ту Броварському, 53-А, знаходився у власному автомобілі «Хундай», номерний знак НОМЕР_2 , який не рухався та чекав зеленого сигналу світлофору, в цей час автомобіль «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом, скоїв наїзд на транспортний засіб «Хундай», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався позаду.

Враховуючи викладене, будь-яких доказів на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_2 не було дотримано вимоги ПДР України відсутні. Як зі схеми місця ДТП, так і з самого протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень учасників події та пояснень свідків такий висновок зробити неможливо.

Згідно положень пункту 1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила. ОСОБА_2 на підставі приписів п.1.4 ПДР мав право розраховувати, що інші учасники руху виконують ці правила. За таких обставин, той факт, що ОСОБА_2 при виникнені перешкоди, не був спроможний виявити, та негайно вжити заходів для уникнення зіткнення, тому його дії не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП.

З огляду на викладене, в умовах дорожньої обстановки, що склалася, дії водія ОСОБА_2 не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП, дії останнього не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), n.161, Series А заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , доводи на підтвердження відсутності в його діях складу правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення учасників ДТП та свідків, схему місця ДТП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ААБ №223402, від 28.04.2021 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що факт порушення п.13.1 Правил Дорожнього руху України водієм транспортного засобу «Хундай», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , не знайшов підтвердження в судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.124, 247, 283 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, ст.ст.33, 124, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Дніпровського районного суду

м. Києва Ю.В. Іваніна