Номер провадження 33/804/218/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021р. суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Донецької області Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області в режимі відеоконференції з Кремінським районним судом Луганської області апеляційну скаргу захисника Шмуйлової І.М., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 11.12.2018р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження постанови

за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 11.12.2018р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На зазначену постанову суду захисником Шмуйловою І.М., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 24.03.2021р., подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження постанови.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник Шмуйлова І.М. зазначила, що у судовому засіданні ОСОБА_1 не був присутній, пояснень не давав, постанова суду отримана на її запит 23.03.2021р., у зв`язку з чим прохала поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник Шмуйлова І.М., яка діє в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 :

- вважає оскаржувану постанову незаконною у зв`язку з тим, що свідчення викладені в постанові не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи, а також порушенням судом норм матеріального і процесуального права;

- вказує, що повістку про виклик у судове засідання ОСОБА_1 не отримував, а тому твердження суду про його належне сповіщення вважає необґрунтованими, а розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутності є порушенням вимог ст. 268 КУпАП, а саме його права на захист;

- зазначає, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості висловити свої заперечення, а також надати суду докази своєї невинуватості, оскільки судовий розгляд відбувся без його участі, копія постанови йому не вручалась, він дізнався про оскаржувану постанову, коли намагався замінити водійське посвідчення; з початку 2018р. по 30.01.2020р. ОСОБА_1 за контрактом проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ; обставин, які викладені в постанові не могло існувати взагалі, оскільки ОСОБА_1 ніколи не мешкав у м.Краматорськ; протягом тривалого часу вона зверталася до суду з заявами про отримання копії постанови, проте отримала оскаржувану постанову лише 23.03.2021р., що підтверджується письмовими документами, доданими до матеріалів справи;

- вважає дії поліцейських незаконними у тому, що вони не встановивши належним чином особу правопорушника, належність транспортного засобу, місце проживання особи правопорушника (все зі слів), склали протокол про адміністративне правопорушення на іншу особу, який вона вважає неналежним доказом;

- вважає також неналежними доказами пояснення свідків та відеоматеріали, які не були дослідженні під час судового розгляду 11.12.2018р.;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у судовому засідання суду першої інстанції не був присутній, в матеріалах провадження відсутні відомості про вручення йому копії оскаржуваного судового рішення у строк, передбачений законом на апеляційне оскарження, а тому доводи його клопотання про поважність причин пропуску цього строку, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими, та строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню.

Заслухавши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги захисника та прохав її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд безпосередньо має керуватися вимогами ст. 245 КУпАП щодо дотримання завдання провадження у справах про адміністративне правопорушення, а саме своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставин кожної справи, вирішити її в точній відповідності з законом, забезпечити виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Крім того суд має дотримуватись вимог ст. 280 КУпАП та зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді судом першої інстанції ці вимоги не було дотримано з огляду на таке.

Як вбачається з оскаржуваної постанови особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 23.09.2018р., о 01-22 год., в м.Краматорськ Донецької області по вул. Ювілейній, біля буд. №17, керував транспортним засобом «Мерседес Бенц Вито» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння,почервонілі очі, запах алкоголю з порожнини роту, від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місті зупинки автомобілю за допомогою газоаналізатора Алкотест або у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії БД № 157800 від 23.09.2018р., поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , записом відеофіксації.

При цьому суд не надав жодної оцінки вказаним доказам, не зазначив своїх висновків щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності та не вмотивував чому вказаними доказами доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На думку суду апеляційної інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП судом першої інстанції було допущено спрощений підхід, не надано належну оцінку протоколу про адміністративне правопорушення, відеоматеріалу до нього та іншим доказам, чим порушено принципи повноти, всебічності та об`єктивності з`ясування обставин справи.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 23.09.2018р., о 01-22 год., в м.Краматорськ Донецької області по вул. Ювілейній, біля буд. №17, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Мерседес Бенц Вито» номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння,почервонілі очі, запах алкоголю з порожнини роту, від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місті зупинки автомобілю за допомогою газоаналізатора Алкотест або у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до відеозапису, оглянутому у суді апеляційної інстанції в присутності гр. ОСОБА_1 , його захисника ОСОБА_4 та викликаного в якості свідка поліцейського 3 роти БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Фурманова П.В. встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та правопорушник, що зафіксований на відеозапису здійсненому 23.09.2018р. під час складання зазначеного вище протоколу э дві різні особи.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_2 , є військовослужбовцем, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_3 з початку 2018 р. по 30.01.2020р., що підтверджується належними письмовими документи доданими до матеріалів справи. Щодо обставин справи, які зазначені у вказаному вище протоколі та на відеофіксації йому нічого не відомо, він ніколи не мешкав в м.Краматорськ, як зазначено в протоколі, пояснень в протоколі, що він був дійсно нетверезий, оскільки було свято та за кермо сів вимушено із-за переслідувань, дружину ще до того посадив до автомобіля, оскільки бажав перевірити як працює автомобіль завести двигун він не надавав, особистий підпис в протоколі не ставив, хто є ця особа, яка на відеофіксації вчинила адміністративне правопорушення він не знає, як його посвідчення водія опинилося у даної особи йому невідомо, можливо його викрали, оскільки він є військовослужбовцем та в день події був відряджений на курси фахової підготовки і здобув кваліфікацію марксмена, по закінченню отримав сертифікат від 10.11.2018р. У зв`язку з чим, коли він виявив пропажу прав 05.11.2020р. він звернувся до ТУ ДБР розташованого у м.Краматорську щодо фальсифікації з боку працівників патрульної поліції та суді, а також незаконного позбавлення його посвідчення водія, проте листом №Т-3221/13-01-01-20 від 13.11.2020р. йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю достатніх об`єктивних даних, які б вказували на вчинення саме кримінального правопорушення працівниками патрульної поліції та суддею, а тому підставі для внесення в ЄРДР відсутні.

Свідок ОСОБА_5 пояснив в суді апеляційної інстанції, що він є поліцейським 3 роти БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області, який 23.09.2018р. був черговий, ним у нічний час був затриманий автомобіль зеленого кольору «Мерседес Бенс Вито» , у водія транспортного засобу були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, на його прохання водій передав йому посвідчення водія, також він назвався військовослужбовцем, але документів на підтвердження цього не надав. Водію запропоновано було пройти медичний огляд на що він відмовився у присутності двох свідків. При огляді відеофіксації свідок підтвердив, що на відео зовсім інша людина, ніж ОСОБА_1 .

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та в суді першої інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснення з фактичних обставин справи не надавав, копію протоколу не отримував, постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності отримав 23.03.2021р.

Таким чином судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції при встановленні фактичних обставин справи не була надана відповідна оцінка протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №157800, а також відеозапису, з яких вбачається, що порушення вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП було вчинене іншою людиною, ніж ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Що стосується змісту протоколу про адміністративне правопорушення, то зазначений протокол містить неналежного суб`єкта адміністративного правопорушення, тому фактичні обставини справи не відповідають змісту нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою № від 17.03.2020р. Будучи військовослужбовцем, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_3 з початку 2018 р. по 30.01.2020р., що підтверджується довідкою та витягом з наказу від 30.01.2020р. № 30 Командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 .

Відповідно до сертифікату №МО 1259 від 10.11.2018р. ОСОБА_1 проходив трьохмісячні курси фахової підготовки та здобув кваліфікацію марксмена.

05.11.2020р. ОСОБА_1 звернувся до ТУ ДБР розташованого у м.Краматорську щодо фальсифікації з боку працівників патрульної поліції та суді, а також незаконного позбавлення його посвідчення водія, проте листом №Т-3221/13-01-01-20 від 13.11.2020р. йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю достатніх об`єктивних даних, які б вказували на вчинення саме кримінального правопорушення працівниками патрульної поліції та суддею, а тому підставі для внесення в ЄРДР відсутні.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суддя посилається на пояснення в протоколі ОСОБА_1 , що він був дійсно нетверезий, оскільки було свято та за кермо сів вимушено із-за переслідувань, дружину ще до того посадив до автомобіля, оскільки бажав перевірити як працює автомобіль завести двигун, але в протоколі таких пояснень не міститься.

Вказане вище, на думку суду апеляційної інстанції, унеможливлює визнання протоколу про адміністративне правопорушення допустимим та достовірним доказом, оскільки він містить неналежного суб`єкта правопорушення, а його зміст не відповідає фактичним обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення справи.

Також, суд першої інстанції, посилаючись на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у судове засідання їх не викликав у порядку встановленому ст.ст. 272, 279 КУпАП не допитав, та саме у судовому засіданні не надав цим свідченням належної оцінки.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що судом першої інстанції було допущено спрощений підхід до розгляду адміністративної справи, не було вжито необхідних заходів для забезпечення судового розгляду за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим було порушено право особи на захист, а справу розглянуто без дотримання принципу повноти та об`єктивності .

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи неповноту даних, суд апеляційної інстанції вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Таким чином при дослідженні матеріалів справи суд апеляційної інстанції встановив, що в них відсутні достатні докази про вчинення саме ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу унеможливлює встановлення наявного в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, тому постанова Краматорського міського суду Донецької області від 11.12.2018р. підлягає скасуванню, а провадження у справі, закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника Шмуйлової І.М., яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що судом в оскаржуваній постанові безпідставно його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА :

Клопотання захисника Шмуйлової Інни Миколаївни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Краматорського міського суду Донецької області від 11.12.2018р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, задовольнити.

Поновити захиснику Шмуйлової Інні Миколаївні, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Краматорського міського суду Донецької області від 11.12.2018р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Апеляційну скаргу захисника Шмуйлової Інни Миколаївни, яка діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 11.12.2018р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, задовольнити.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 11.12.2018р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду Р.М.Залізняк