ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1041/21 Справа № 205/3813/21 Суддя у 1-й інстанції - Калініченко Г. П. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю адвоката Неруш О.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Неруш О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН - НОМЕР_1 , працюючого вантажником на МК Ювілейний, одружений, маючий на утриманні 1 неповнолітню дитину, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 454 гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 14:06 годин 25.04.2021 року передав керування автомобілем марки «ВАЗ-21103», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , який, керуючи вказаним транспортним засобом в районі будинку №105 по вул. Київській у м. Дніпрі, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відповідним висновком медичного огляду від 25.04.2021 року, чим порушив п.2.9(г) ПДР України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат Неруш О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати постанову, у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

На його думку, судовий розгляд проводився поверхнево без належної оцінки доказів по даній справі, остільки, як пояснював сам ОСОБА_1 , він не знав, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вважає, що в порушення вимог ст.256, 283 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення складеним о 15 годин 00 хвилин, відомості про час вчинення адміністративного правопорушення 14 година 06 хвилин, не відповідають фактичним обставинам справи, що підтверджується відеозаписом наявним в матеріалах справи. Як вбачається з відеозапису, станом на його початок: 13 годин 25 хвилин, ОСОБА_2 не здійснював керування транспортним засобом.

На його думку, ОСОБА_1 25 квітня 2021 року о 14 годині 06 хвилин не передавав керування транспортним засобом ОСОБА_2 , як зазначено в протоколі, який вважає невірним.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

Адвокат Неруш О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 в апеляційному суді просив апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду скасувати, та закрити провадження за відсутності складу вказаного правопорушення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи апелянта про невинуватість ОСОБА_1 спростовані дослідженими доказами по справі, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №129105 від 25.04.2021 року, відповідно до яких, ОСОБА_1 о 14:06 годин 25.04.2021 року передав керування автомобілем марки «ВАЗ-21103», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , який, керуючи вказаним транспортним засобом в районі будинку №105 по вул. Київській у м. Дніпрі, перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відповідним висновком медичного огляду від 25.04.2021 року, чим порушив п.2.9(г) ПДР України;

- рапортом поліцейського, відповідно до якого під час несення служби було зафіксовано перевищення швидкісного режиму, за допомогою приладу Трукам, автомобілем Ваз 21103, д.н.з. НОМЕР_2 , яке рухалось зі швидкістю 89 км/год, та було прийнято рішення зупинити вказаний транспортний засіб, але водієм було проігноровано вимоги та попрямував далі. Переслідуючи автомобіль, водій не впорався з керуванням та зупинився. Підійшовши до автомобіля, поліцейськими було виявлено двох чоловіків, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Водієм даного автомобіля виявився ОСОБА_2 та пасажир ОСОБА_1 , який в свою чергу був власником автомобіля. Водієві ОСОБА_2 , було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгера, та результат виявився позитивний 2,10 проміле. Також, було встановлено, що громадянин ОСОБА_2 , позбавлений права керування від 11.05.2018 року та обмежений в праві керування транспортним засобом органом ВДВС від 03.05.2019 року. На водія ОСОБА_2 було складено протокол за ч.1 ст.130, ч.3 ст. 126, ч.1 ст.122-2 КУпАП, та складено постанову за ч.4 ст.126 КУпАП. В свою чергу на ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, за передачу права керування транспортним засобом громадянину ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та постанову за ч.2 ст.126 КУпАП. Зазначені події зафіксовані на бодікамеру №4452 та №4862.

- оглянутим відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_2 вживав алкогольні напої, після чого ОСОБА_1 передав йому керування транспортним засобом. До того ж, ОСОБА_2 пройшов огляд для встановлення стану сп`яніння, результатом якого був позитивний тест 2.10‰. ОСОБА_1 не міг не бачити стану сп`янінні у ОСОБА_2 , якому передавав керування своїм автомобілем.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів засвідчує факт передання ОСОБА_1 керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а саме ОСОБА_2 , що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ознаки сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 інкримінується передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а саме ОСОБА_2 , а не перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, стосовно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, остільки ОСОБА_2 пройшов огляд для встановлення стану сп`яніння, результатом якого був позитивний тест 2.10‰.

Відповідно до абз. 5 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КУпАП), настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Апеляційний суд критично ставиться до доводів в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не міг встановити, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 перед тим як сісти у транспортний засіб об`єктивно бачив ОСОБА_2 , спілкувався з ним та знав, що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Доводи апелянта суд розцінює як такі, що надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Отже, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а саме ОСОБА_2 , що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене адміністративне правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Неруш О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення,- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.