Провадження №: 3/752/7215/21
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 червня 2021 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

21 червня 2021 року о 05 год., ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з співмешканкою ОСОБА_2 , в ході якої вдарив по голові, чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій визнав частково. Пояснив суду, що проживав однією сім`єю із ОСОБА_2 . У визначений у протоколі день і час між ними виникла сварка на тлі того, що вона не ночувала вдома і з`явилась лише у ранці наступного дня. Причини такої поведінки вона не пояснила, стала на нього кричати й бити, а він захищаючись вдарив її у голову.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що дійсно у визначений в протоколі день і час між нею і ОСОБА_1 була сварка, в ході якої обидва висловлювали образи в адресу один одного, кричали. Після чого ОСОБА_1 схопив її і кинув на ліжко, вона намагалася вирватися, а ОСОБА_1 вдарив її у голову рукою, щоб вона не чинила супротиву. Вона, в свою чергу, вдарила ОСОБА_1 по руці битою. Освідування на предмет визначення ступеню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень вони не проводили.

Вказаних потерпілою ОСОБА_2 обставин сварки ОСОБА_1 , під час розгляду справи не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій, окрім обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується рапортом оперативного чергового від 21.06.2021, поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , а також поясненнями самого ОСОБА_1 , які надані ним безпосередньо під час розгляду справи.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства фізичного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 .

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, передбачених ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 301, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко