Справа № 145/120/21
Провадження №3/145/155/2021
ПОСТАНОВА

іменем України

15.02.2021 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

Суддя Ратушняк І. О. , розглянувши матеріали, що надійшли від ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП,

встановив:

19.01.2021 р., о 06-15 год., в смт. Тиврів, по вул. Жовтневій, ОСОБА_1 перебував у громадському місці без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, чим порушив вимоги п.п.2 п.10 Постанови КМУ№ 641від 22.07.2020 із змінами та доповненнями внесеними згідно Постанови КМУ №972 від 21.10.2020 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винність визнав, пояснив, що 19.01.2021 він вранці вийшов з будинку і забув взяти паспорт, бо поспішав на роботу. Про інші документи, що посвідчують особу його не питали.

Крім того, його вина підтверджується поясненнями самого правопорушника, протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

Згідно п. 2.2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Диспозиція ст.44-3КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки порушив правила щодо карантину людей санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує вимоги ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність, зокрема, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро кається у вчиненому, на утриманні має неповнолітню дитину, проживає з жінкою, яка має на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей отримує мінімальну заробітну плату, а також те, що підстави на основі яких було складено даний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи особу правопорушника, відсутність шкідливих наслідків для інших осіб, суд вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, чого буде достатньо для забезпечення виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Вінницького апеляційного суду по справі №127/8036/20 від 17 червня 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Керуючись ст. ст. 22, 44-3, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ратушняк І. О.