Справа № 216/3192/21
Провадження № 3/216/1285/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ДОП СДОП ВП Криворізького РУП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2021 року інспектором ДОП СДОП ВП Криворізького РУП в Дніпропетровській області майором поліції Загребою Ф.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 545932 відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Зі змісту протоколу встановлено, що 09 квітня 2021 року о 00.05 годині ОСОБА_1 вибивав двері в квартиру АДРЕСА_2 , чим своїми діями порушив громадський порядок громадян.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справ про адміністративне правопорушення, прийшов до наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним порушенням відповідно до ст. 173 КУпАП визначається дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно з вимогами ст. ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП визначено, що посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП покладає обов`язок на посадову особу при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз положень ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП дає підстави дійти висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Так, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

З досліджених матеріалів справи встановлено, що на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП надано лише заяву та письмові пояснення ОСОБА_2 .

Наведені вище обставини ставлять під сумнів повноту й достовірність дійсних обставин інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, внаслідок чого вищевказані письмові докази оцінюються критично та не можуть бути визнані допустимими доказами в підтвердження його вини.

Сукупність наведених обставин свідчить про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки вони оформлені в такий спосіб, який викликає обґрунтовані сумніви щодо об`єктивності та повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому за вказаних фактичних даних дійти беззаперечного висновку про наявність вини ОСОБА_1 неможливо, оскільки викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості в частині встановлення вини останнього не підтверджені належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, обов`язок щодо збирання яких покладається на працівників поліції, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією, тому що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на все наведене вище, оцінивши зібрані в цій справі докази, приходжу до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу такого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 173, 245, 247, 251, 252, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ст. 173 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В.Онопченко