Справа № 588/926/21
провадження № 3/588/354/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли із Головного управління ДПС у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Кролевець Сумської області, громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка працює головним бухгалтером Державного підприємства «Тростянецьке лісове господарство», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 163-1 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу № 49806/12/18-28-01-07 про адміністративне правопорушення від 08.06.2021 головний бухгалтер Державного підприємства «Тростянецьке лісове господарство» ОСОБА_2 обвинувачується у:

- порушенні п. 44.1, п.44.2 ст. 44, п. 134.1.1 п.134. ст.134 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями), в результаті чого ДП «Тростянецьке лісове господарство» занижено податок на прибуток всього у сумі 64 265 грн, в тому числі за 2017 рік на суму 11 831 грн., за 2019 рік на суму 8 479 грн. за 2020 рік на суму 43955 грн.

- порушенні п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), п.1 ст. 11-1 Закону України від 21 вересня 2006 року №185-V "Про управління об`єктами державної власності", п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2011 року № 138 "Про затвердження Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями" в результаті чого ДП «Тростянецьке лісове господарство» занижено частину чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями у сумі 235 378 грн, у тому числі за 2017 рік у сумі 40 424 грн. за 2019 рік у сумі 34 765 грн. за 2020 рік у сумі 160189 грн.

- поданні ДП «Тростянецьке лісове господарство» податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за 2-4 квартали 2017 року, 1-2 квартали 2018 року, 1-3 квартали 2019 року, 1-2 квартали 2020 року із недостовірними відомостями та помилками, що є порушенням абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями;

- порушенні частини 1 пункту 4 статті 1, частини 1 ст. 4, частини 1 п.1, п.3 ст.7, п.5 от.8 Закону України від 08 липня 2010 року №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, у результаті чого донараховано єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 8597,82 грн., в тому числі січень 2018 року - 1664,52 грн., березень 2019 року - 6933,30 грн.

- порушенні п.1 частини 2 ст.6. п. 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" із змінами та доповненнями.

Указане діяння головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері матеріального виробництва управління податкового аудиту Головного ДПС у Сумській області кваліфіковано за частиною 1 статті 163-1 КУпАП.

Особа, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_2 у судовому засіданні проти порушень, викладених у протоколі заперечила, вважала, що дотримувалась вимог податкового законодавства. Крім того, ОСОБА_2 повідомила, що Державне підприємство «Тростянецьке лісове господарство» оскаржує до суду рішення про застосування штрафних санкцій та податкові повідомлення, які були сформовані за результатами документальної планової виїзної перевірки. Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 01.07.2021 відкрито провадження у справі.

Заслухавши позицію ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 163 1 КУпАП адміністративна відповідальність керівника та іншої особи підприємства, установи, організації настає у разі відсутності податкового обліку у вказаних суб`єктах господарювання, у разі порушення вказаними особами встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасного подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

З диспозиції зазначеної статті вбачається, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за порушення конкретних норм податкового законодавства України.

У протоколі повинно бути чітко зазначено обставини інкримінованого особі правопорушення, яке повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення.

З протоколу про адміністративне правопорушення неможливо зробити висновок про об`єктивну сторону правопорушення, тобто яке саме порушення порядку ведення податкового обліку було допущено ОСОБА_2 , наслідком яких її дій чи бездіяльності які можуть бути кваліфіковані як порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку чи його відсутності, є заниження та завищення податкових зобов`язань. Відсутні у протоколі відомості про те які недостовірні відомості та помилки допущені у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ).

Обставини порушення пункту 1 частини 2 статті 6, пункту 8 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" взагалі не розкриті.

З огляду на викладене, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку суд може встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, протокол № 49806/12/18-28-01-07 про адміністративне правопорушення від 08.06.2021 складений з порушенням вимог статті 256 КУпАП, а відтак він не може бути доказом у справі.

З огляду на вимоги КУпАП, статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, суддя позбавлений можливості самостійно відредагувати фабулу правопорушення, викладену протоколі № 49806/12/18-28-01-07 про адміністративне правопорушення від 08.06.2021, оскільки це не належить до повноважень суду, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності буде позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Крім того, додана до протоколу копія частини аркушів акту документальної планової виїзної перевірки від 21.05.2020 № 2615/18-28-07-01-07/00992993/33 також не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Відповідно до п. 54.5. статті 54 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 86.8. ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статті 163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення.

Як установлено судом за адміністративним позовом ДП «Тростянецьке лісове господарство» про визнання протиправними та скасування рішень, податкових повідомлень-рішень та вимоги, які були сформовані на підставі акту документальної планової виїзної перевірки від 21.05.2020 № 2615/18-28-07-01-07/00992993/33 відкрито провадження у справі № 480/5615/21.

Отже, копія акту перевірки не є беззаперечними доказами вини ОСОБА_2 у порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку, оскільки думка, висловлена посадовими особами контролюючого органу в акті перевірки повинна оцінюватися судом із урахуванням інших доказів у справі, які також досліджувались контролюючим органом під час перевірки.

Відповідно до частин першої та другої статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно із статтею 62 Конституції України обвинувачення не можу ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 тлумачаться на її користь.

За таких обставин, доходжу до висновку, що оскільки поза розумним сумнівом не доведено наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП, а тому вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 247, 280, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 163-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М. В. Щербаченко