КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1580/2021 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Топчія Петра Івановича на постанову Шевченківського районного суду містаКиєва від 3 лютого2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 3 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та провадження у справі відносно нього закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним за скоєння адміністративного правопорушення, а саме керування автомобілем марки «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 - адвокат Топчій П.І. подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 3 лютого 2021 року та прийняту нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що при розгляді справи не були повністю з`ясовані обставини справи, невірно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП. Закриваючи провадження у справі вина особи не встановлюється.

Вислухавши пояснення адвоката Топчія П.І., який доводи апеляційної скарги підтримав, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають до з`ясування питання чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з нормами КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалив постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАПє обґрунтованими, що підтверджується дослідженими доказами та ґрунтується на вимогах закону.

Висновки судді місцевого суду про винність ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, зокрема:

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,відповідно до яких ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;

- відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, із якої вбачається те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків;

протоколом про адміністративне правопорушення від 4 серпня 2020 року, в якому указані час, місце та обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку, суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на законних підставах визнав його винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги спростовуються зібраними матеріалами адміністративної справи, поясненнями свідків та відеозаписом із нагрудної камери поліцейського.

Суд вважає, що у ході виявлення та фіксації адміністративного правопорушення поліцейськими не було вчинено жодних дій, які би суперечили вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 № 1413/27858.

На думку суду наведені доводи адвоката Топчія П.І. не спростовують правильності висновків судді місцевого суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не ставлять під сумнів законність постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 3 лютого 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненніадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп, а тому підстав для зміни чи скасування постанови в цій частині не вбачається.

Щодо посилання апелянта про скасування постанови в частині визнання винним ОСОБА_1 у зв`язку з закриттям провадження необхідно зазначити наступне.

Статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено строк, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення.

Конкретизуючи вказану норму законодавцем визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю зокрема у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Питання наявності або відсутності вини має бути встановлено в обов`язковому порядку, оскільки наявність або відсутність вини, встановленої судом рішенням у подальшому може суттєво вплинути на права і інтереси особи, яка є потерпілою від адмінправопорушення (наприклад стягнення шкоди з особи винної у вчиненні ДТП в цивільно-правовому порядку).

Водночас п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Нормами статті 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 251, 252, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Топчія Петра Івановичазалишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 3 лютого 2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Н.В. Ігнатченко