Житомирський апеляційний суд
Справа №274/8247/20 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач Кіянова С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд

в складі:

судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

за участю:

особи, яка притягнута до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката Олянюк В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 грудня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1. ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 420 гривень 40 копійок.

Згідно постанови суду, 02 листопада 2020 року о 20 годині 59 хвилин в м. Бердичеві по вул. Грушевського, водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем ЗАЗ Daewoo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода та запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що у вказаних в постанові суду місці та час він дійсно керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції та відмовився від запропонованого ними огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі. Крім того, зазначає, що під час складання протоколу він пропонував працівникам поліції проїхати до медичної установи, щоб здати аналіз крові, але вони йому відмовили. За таких обставин, вважає, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду, а тому протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом. Стверджує, що висновок суду про те, що його відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є необгрунтованим та базується на припущеннях, оскільки вказані свідки судом першої інстанції не допитувалися і вони не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови був пропущений ним з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови суду від 17.12.2020 року він отримав лише 11.01.2021 року.

Апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду, який пропущений з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови суду від 17.12.2020 року він отримав 11.01.2021 року, а апеляційну скаргу подав 13.01.2021 року.

Заслухавши доповідача, доводи ОСОБА_1 та його адвоката Олянюка В.Л. в підтримання апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційний перегляд справи відбувається за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Олянюка В.Л.. В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 надав пояснення про те, що він підтримує доводи своєї апеляційної скарги, тим саме скориставшись своїм правом, яке передбачене ст.268 КУпАП - дати пояснення, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №122690 від 02.11.2020 року, складеного поліцейським СРПП Бердичівського ВП сержантом поліції Бондар Д.М. вбачається, що 02.11.2020 року о 20 годині 59 хвилин в м. Бердичів, по вул. Грушевського, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ Daewoo, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка ходо та запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2). До протоколу долучено: пояснення свідків та відеозапис.

Доказів того, що даний протокол та дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися в установленому законом порядку (до суду), ОСОБА_1 не надано.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що 02.11.2020 року о 21 год. 15 хв. вони були присутні, коли водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився (а.с. 3,4).

- відеозаписом, наданим працівниками поліції, який було досліджено судом першої інстанції та апеляційним судом при підготовці до апеляційного розгляду справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі у присутності двох свідків (а.с. 5).

Зазначені докази у своїй сукупності є такими, що вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що у вказаних в протоколі місці та час він транспортним засобом не керував, а сидів в автомобілі, який був припаркований. В автомобілі також була його знайома ОСОБА_4 .. Через 20 хвилин після зупинки, до його автомобіля під`їхали працівники поліції та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою пристрою «Драгер» або проїхати на огляд до медичного закладу. На пропозицію поліцейських він дійсно відмовився, однак коли були запрошені свідки і поліцейські почали складати протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, він сам просив проїхати до медичного закладу для огляду, але його прохання проігнорували.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, апеляційний суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 наданих ним в судовому засіданні апеляційного суду, про те, що у вказаних в протоколі місці та час він транспортним засобом не керував, оскільки вони суперечать даним, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, а також поясненням правопорушника ОСОБА_1 наданих ним в судовому засіданні суду першої інстанції та змісту його апеляційній скарзі в цій частині (а.с.13).

Також за клопотанням адвоката Олянюка В.Л. в судовому засіданні апеляційного суду було допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили свої письмові пояснення, долучені до матеріалів справи та зазначили, що ОСОБА_1 вагався, але коли вони сіли в автомобіль поліцейських і складали протокол та надавали пояснення, він підійшов до автомобіля поліцейських і погодився пройти огляд в лікарні.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи наступає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.2), власноручно підписаним останнім без заперечень, а також доводами ОСОБА_1 , які викладені в його апеляційній скарзі та його поясненнями в суді першої інстанції.

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3-4), відеозаписом наданим працівниками поліції (а.с.5), а також поясненнями самого ОСОБА_1 в суді першої інстанції та апеляційній скарзі, які він підтримав в апеляційному суді.

За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за зазначених у постанові суду обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Отже, доводи апелянта про те, що суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду та розглянув справу без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, апеляційний суд вважає необгрунтованими.

Пояснення свідка ОСОБА_4 , надані в судовому засіданні апеляційного суду за клопотанням адвоката Олянюка В.Л. про те, що вона знаходилася з ОСОБА_1 в припаркованому автомобілі 02.11.2020 року коли підійшли працівники поліції та зробили зауваження про неправильну парковку та запропонували ОСОБА_5 вийти з автомобіля, апеляційний суд оцінює критично, оскільки вони суперечать поясненням самого ОСОБА_1 , наданим в судовому засіданні суду першої інстанції та в апеляційній скарзі про те, що він рухався на своєму автомобілі і його зупинили працівники поліції та на пропозицію пройти огляд на місці зупинки та в медичному закладі він відмовився.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що позиція ОСОБА_1 змінилася після укладення договору з адвокатом 01.02.2020 року лише при наданні пояснень в апеляційному суді.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан сп`яніння, так як не пропонували йому пройти огляд в медичному закладі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки як вбачається з відеозапису подій (а.с.5) та підтверджено свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду, водій ОСОБА_6 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не лише на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», але і в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, але під час складання адміністративного матеріалу передумав та висловив свою згоду на проходження огляду в медичному закладі, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, в даному випадку ОСОБА_1 підтвердив, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі в присутності двох свідків, що зафіксовано відеозаписом події, тому апеляційний суд вважає, що працівниками поліції не порушено вимоги зазначеної Інструкції.

Доводи апелянта про те, що суд розглянув справу поверхнево, оскільки не допитав свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки в матеріалах справи містяться письмові пояснення вказаних свідків, які вони підтвердили в судовому засіданні апеляційного суду.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та клопотання про допит вказаних свідків не заявляв.

Посилання апелянта на те, що він не перебував в стані сп`яніння, не можуть слугувати підставою для визнання відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 визнано винним не в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

Житомирського апеляційного суду С.В. Кіянова