ПОСТАНОВА
Справа № 947/18588/21

Провадження № 3/947/5593/21

29.06.2021 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом ПдРК №203205 від 17.06.2021, складений заступником начальника Одеського прикордонного загону з персоналу в/ч НОМЕР_1 полковником ОСОБА_1 щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Одеська область, м.Болград, громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проходить військову службу за контрактом на посаді контролера комендантської групи комендантського відділення військової частини НОМЕР_2 , військове звання старший сержант,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:
15.06.2021 старший сержант ОСОБА_2 , в порушення п.1-2 ч.3 ст.23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 12, 13, 49, 128, 199, 241 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, будучі у складі добового наряду, розпивала алкогольні напої на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах особливого періоду.

ОСОБА_2 до суду на виклик не з`явилася.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_2 , ознайомлена під розпис з протоколом про адміністративне правопорушення, будучи обізнаною про розгляд судом справи щодо неї, на виклик до суду не з`явилася, сама до суду не прибула та не цікавилася провадженням щодо неї, дійшов висновку про зловживання ОСОБА_2 правами з метою затягування строків розгляду справи. Подальше листування за таких умов буде явно не виправданим витрачання коштів державного бюджету. Виходячи з викладеного ОСОБА_2 вважається такою, що сповіщена належним чином про судове засідання і справу розглянуто без її участі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не оспорює.

Винність ОСОБА_2 у вчиненому, окрім визнання ним вини та його показань, підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, витягами з наказів, матеріалами та актом службового розслідування, протоколом медичного огляду тощо.
Оскільки ОСОБА_2 розпивала алкогольні напої на території військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, то вона визнається винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КпАП України.
Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_2 , враховується її щире каяття у вчиненому, характер і тривалість правопорушення, данні про особу винної. Тому ОСОБА_2 може бути призначено адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.172-20 КпАП України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КпАП України, на підставі якої піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі двохста п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3655 (Три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн.
На підставі ст.5 п.12 Закону України «Про судовий збір», оскільки ОСОБА_2 будучи військовослужбовцем вчинила адміністративне правопорушення під час виконання службових обов`язків, звільнити її від сплати судового збору.

Роз`яснити ОСОБА_2 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу або з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення у разі оскарження постанови про стягнення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, де в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Копію постанови відправити для відома командиру військової частини НОМЕР_2 .

Суддя Борщов І. О.