Справа № 444/1553/21
Провадження № 3/444/799/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника, адвоката Козакевича Р. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Відділу поліції № 5 Львівського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, пенсіонера, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Залізничним РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 01.10.2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,-

ВСТАНОВИВ :

24.05.2021 року поліцейським СРПП Відділу поліції № 5 Львівського районного управління поліції Головного управління національної поліції у Львівській області сержантом поліції Кріп Назарієм Васильовичем складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 186246 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якого згідно якого ОСОБА_1 24.05.2021 року о 21 год. 35 хв. в смт. Куликів по вулиці Шевченка керував транспортним засобом «Chevrolet Niva», державний номерний знак НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alkotest» та проходити такий огляд в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим, на переконання працівника поліції, ОСОБА_1 , порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав на адресу суду письмові пояснення, які підтримав в судовому засіданні.

Зокрема, пояснив, що в нього не було жодних ознак алкогольного сп`яніння.

Спочатку він дійсно відмовлявся від проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки не знав про наслідки такої відмови, не розумів, чому поліцейські в нього вимагають пройти огляд, оскільки вважав, що підстав для проведення огляду немає.

Водночас ніхто із поліцейських не пояснив йому про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та відповідальність, яка настає за це.

В той же час в подальшому свідки йому роз`яснили, що якщо він відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння, то відповіно наслідком буде складення протоколу та можлива подальша відповідальність, аналогічно, як і за керування транспортним засобом в стані сп`яніння.

Після цього, почувши наступні роз`яснення, зваживши все, він заявив працівникам поліції, що бажає пройти огляд на стан сп`яніння, однак від поліцейських почув, що «вже пізно».

При цьому наголошує, що на момент, коли він висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння, працівники поліції ще не склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

В подальшому з власної ініціативи в межах двохгодинного строку він пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі.

Звертає увагу, що з висновку медичного огляду вбачається, що лікарем було підтверджено, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вважає, що порушено процедури його огляду на стан сп`яніння, що тягне недійсність такої, оскільки незважаючи на те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, у нього були відсутні будь-які ознаки сп`яніння, до нього безпідставно було заявлено вимогу працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння, на що він спочатку дійсно відмовлявся, не знаючи і не розуміючи наслідків такої відмови, однак після роз`яснень саме від свідків, а не працівників поліції, він висловлював бажання до моменту завершення процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, пройти огляд на стан сп`яніння, що при повному та безперервному відеозаписі мало бути зафіксованим, та що підтвердили свідки в судовому засіданні, однак почув від працівників поліції, що «вже пізно».

Як наслідок, просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на клопотання сторони захисту в судове засідання викликалися для допиту в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які саме заначені свідками у протоколі про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 , будучи приведеним до присяги та попередженим про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів та за відмову від дачі показів, в судовому засіданні показав, що він був зупинений працівниками поліції та був свідком проходження 24.05.2021 року ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.

Пояснив, що він відмовився надавати покази на підставі ст. 63 Конституції України, оскільки не вважав, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння, а працівники поліції обмежили його право після підказок ОСОБА_1 з його сторони про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, пройти такий огляд, тобто вказав, що він чув ще до моменту відібрання в нього як свідка пояснень, до завершення процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 висловлював бажання пройти огляд на стан сп`яніння, однак працівники поліції обмежили його у такому праві, сказавши, що вже пізно.

Свідок ОСОБА_3 , будучи приведеним до присяги та попередженим про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів та за відмову від дачі показів, в судовому засіданні показав, що 24.05.2021 року був запрошеним в якості свідка під час проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 . Не вважав, що ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння, оскільки в нього були відсутні будь-які ознаки сп`яніння, про що повідомляв працівникам поліції. Бажав викласти особисті пояснення по ситуації, в якій він був свідком, однак поліцейські обмежили його в такому праві, намагаючись схилити до написання пояснень під їх диктування. На це він відмовився і саме цим пояснює відсутність будь-яких його письмових пояснень у справі. Вказав, що чув як ОСОБА_1 заперечував працівникам поліції факт перебування в стані сп`яніння.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 , адвокат Козакевич Ростислав Васильович подав на адресу суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке підтримав в судовому засіданні.

Клопотання мотивоване тим, що з представлених матеріалів, зокрема, із оглянутих в судовому засіданні відеозаписів, чітко вбачається, що жодних ознак порушення мови, вираженого тремтіння пальців рук у ОСОБА_1 не було.

Відсутність будь-яких ознак сп`яніння у ОСОБА_1 підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Звертає увагу на покази свідка ОСОБА_2 , які підтверджують пояснення його підзахисного про те, що ОСОБА_1 ще до відібрання пояснень у свідків, до завершення процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння, однак працівники поліції відмовили в такому огляді ОСОБА_1 із словами «вже пізно».

Вказує, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, а саме автомобілем, а після складення матеріалів справи, поїхав додому як водій.

Адвокат наголошує на викладеному у довідці із Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області, з якої вбачається, що відеофайл в повному обсязі був пошкоджений та втрачений, як наслідок такий працівники поліції надати не можуть.

В той же час, звертає увагу, що в матеріалах справи є лише окремі фрагменти відеозаписів, які не дають можливість встановити цілісну картину та розвиток подій 24.05.2021 року.

При цьому наголошує, що свідки надали свої покази в судовому засіданні, будучи приведеними до присяги, попередженими про кримінальну відповідальність і саме завдяки їх показам можна встановити більш повну картину подій.

Також захисник Мороза В. І. вказує, що з представлених відеозаписів не вбачається процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, відбору пояснень в свідків, самого ОСОБА_1 .

Не долучення відеозапису в повному обсязі до матеріалів справи є грубим порушенням вимог статті 266 КУпАП.

Вважає, що не було факту відмови зі сторони ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки як пояснював сам ОСОБА_1 , та що підтвердили свідки, ОСОБА_1 ще до завершення складення протоколу, до моменту відібрання пояснень у свідків, висловив бажання пройти огляд на стан сп`яніння.

Як наслідок стверджує, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння є недійсним.

Вивчивши клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника, адвоката Козакевича Р. В., вислухавши їх думку, взявши до уваги письмові пояснення та усні покази в судовому засіданні ОСОБА_1 та покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які не є взаємосуперечиливими, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою повного з`ясування усіх обставин справи, в судовому засіданні було детально оглянуто та проаналізовано протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 186246 від 24.05.2021 року та додані до нього матеріали, зокрема представлений відеозапис, покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Враховую, що ОСОБА_1 заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння та наявність в нього будь-яких ознак сп`яніння.

Також наведене підтвердили в судовому засіданні і допитані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Звертаю увагу на покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Зокрема, на те, що свідок ОСОБА_2 пояснив, що відмовився надавати покази на підставі ст. 63 Конституції України, оскільки не вважав, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння, а працівники поліції обмежили його право після підказок ОСОБА_1 з його сторони про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, пройти такий огляд.

При цьому враховую, що обоє свідків вказали, що чули, як ОСОБА_1 заперечував працівникам поліції факт перебування в стані сп`яніння.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853 (надалі-Інструкція 2), зокрема розділом IХ встановлено особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зокрема згідно п. 1 розділу X Інструкції водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В той же час, як встановлено під час розгляду справи, ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, а саме автомобілем, а після складення матеріалів справи, продовжив рух транспортним засобом як водій.

Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/32999, зокрема п. 5 розділу II даної Інструкції включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Судом, враховуючи клопотання ОСОБА_1 та його захисника витребовувався відеозапис події в повному обсязі.

На даний запит суду надійшла довідка із Відділу поліції № 2 Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області, з якої вбачається, що відеофайл з реєстратора, який був встановлений в службовому автомобілі на з нагрудних камер працівників відділу поліціх № 2 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, що стосується факту оформлення адміністративних матеріалів- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 186246 від 24.05.2021 року відносно громадянина ОСОБА_1 при перенесенні на службовий комп`ютер був пошкоджений та втрачений.

У зв`язку з наведеним, надавати вказаний матеріал у повному обсязі, який був доказам в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі не представилось можливим.

В той же час, суд звертає увагу, що в матеріалах справи є лише окремі фрагменти відеозаписів, які не дають можливість встановити цілісну картину та розвиток подій 24.05.2021 року.

Крім того, суд враховує, пояснення свідків в судовому засіданні, зокрема ОСОБА_2 , який підказував і рекомендував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, після чого ОСОБА_1 таке бажання висловлював. Однак, враховуючи те, що відеозапис переривається, даного факту не зафіксовано.

При цьому суд враховує, що свідки надали свої покази в судовому засіданні, будучи приведеними до присяги, попередженими про кримінальну відповідальність і саме завдяки їх показам можна встановити більш повну картину подій.

У суду немає жодних підстав ставити під сумнів покази свідків, зважаючи, що такі надані після приведення їх до присяги і беручи до уваги те, що такі не спростовуються жодними іншими матеріалами справи.

Також з представлених відеозаписів не вбачається процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, відбору пояснень в свідків та у ОСОБА_1 .

Згідно ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Тобто, не долучення відеозапису в повному обсязі до матеріалів справи, суд вважає грубим порушенням вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, суд зважаючи на всі обставини справи, враховуючи пояснення свідка ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 до відібрання у нього пояснень як свідка, до завершення процедури складення протоколу вислював бажання пройти огляд на стан сп`яніння, не може залишити поза увагою висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 № 543 від 24.05.2021 року, який був пройдений в межах двохгодинного строку після події в медичному закладі з ініціативи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і з якого вбачається, що у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.

Згідно ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, у справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представлені відеозаписи не дають можливість встановити всі обставини справи, не спростовують жодним чином показів ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Саме покази свідків, зважаючи на відсутність повного відеозапису, дають можливість встановити весь алгоритм розвитку подій 24.05.2021 року за участі ОСОБА_1 .

В той же час відсутність (втрата) поліцією повного відеозапису, про витребування якого клопотав та настоював ОСОБА_1 та його захисник та відмова ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції в проходженні огляду на стан сп`яніння на висловлене ним бажання проходження такого огляду до відібрання пояснень у свідків та завершення процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення є, на переконання суду, грубим порушенням процедури огляду на стан сп`яніння.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що порушено процедури огляду особи, ОСОБА_1 , на стан сп`яніння, що встановлена ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України, 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, що тягне недійсність такої.

Зважаючи на покази свідків, відсутність будь-яких доказів на спростування таких, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння до завершення процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, а тому не має підстав стверджувати про порушення ним пункту 2.5 Правил дорожнього руху і як наслідок підстав для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя вважає, що є достатньо доказів для прийняття правильного, законного рішення.

У суду відсутні будь-які докази, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

А тому, суд не має підстав оцінювати пояснення ОСОБА_1 критично, як спрямовані на уникнення відповідальності.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Так як всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь, приходжу до висновку, що справа про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, оскільки його вина не доведена належними доказами, матеріали справи, в тому числі покази свідків не спростовують його пояснень, а навпаки підтверджують такі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя: Зеліско Р. Й.