ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 року Провадження № 3/425/365/21

Справа № 425/577/21

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, за участю: Рудяшко Любов Андріївни та ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ),

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 01 березня 2021 року надійшов протокол серії ВАБ №124366 від 24 лютого 2021 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 , за частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейської, яка склала протокол, полягали у тому, що ОСОБА_2 ухилилася від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 06.12.2020 року знаходячись біля будинку №25, по проспекту Московському у місті Рубіжне, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . А за це передбачена адміністративна відповідальність, частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позиція ОСОБА_2 . Свою вину визнала повністю, а такожподала письмову заяву, якою просила розглянути справу без її участі та не судити її суворо.

Позиція ОСОБА_1 (як законної представниці неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ). Просила накласти на винну особу адміністративне стягнення у виді штрафу у максимальному розмірі передбаченому санкцією статті.

Оцінка суду.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Зокрема, положеннями частини 1 статті 184 КУпАП передбачено, що ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей є адміністративним правопорушенням.

Наведені положення кореспондуються із положеннями частини 1 і 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-IІІ за якими, батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, ... готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Аналогічними, є і положення статті 150 Сімейного кодексу України, які окрім того, встановлюють обов`язок батьків дитини виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей.

Суд враховує, те, що наданими йому доказами протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), рапортами (а.с.2,18), постановою про закриття кримінального провадження (а.с. 4), письмовим поясненнями неповнолітнього ОСОБА_3 (а.с. 5), постановою про залучення законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 від 08.12.2020 року (а.с. 9), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 (а.с. 10-11), висновком експерта № 164 (а.с. 13-14), протоколом від 20.01.2021 року допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_5 (а.с. 15-16), витягом з єдиного реєстру досудового розслідування (а.с. 12), а також повним визнання вини ОСОБА_2 підтверджується, що вона дійсно ухилилася від виконання передбачених законодавством і вказаних вище судом обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дусі поваги до прав інших людей, зокрема поваги до права кожної людини, незалежно від її віку, на особисту тілесну недоторканність. Внаслідок чого її неповнолітній син ОСОБА_3 , 06.12.2020 року знаходячись біля будинку №25 по проспекту Московському у місті Рубіжне, неповажаючи таке право кожної людини, спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які за висновком експерта, по ступеню тяжкості, мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у їх сукупності, вказують на те, що заподіянню ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 передувала короткочасна розмова між ними двома, в якій кожен з них сприйняв слова іншого, як особисту образу по відношенню до себе. Але вочевидь, що така обставина не може бути підставою яка може стати виправданням вчинку ОСОБА_3 , який на переконання суду відбувся у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 , як його мати, ухилилася від виконання передбаченого законодавством обов`язку щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дусі поваги до права кожної людини на особисту тілесну недоторканність.

А за таких обставин суд погоджується із тим, що ОСОБА_2 дійсно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 184 КУпАП, і саме вона винна у його вчиненні.

Обставин, які б виключали адміністративну відповідальність, а також обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_6 , судом не встановлено. А тому, вона підлягає адміністративній відповідальності, на загальних підставах. Суд враховує, що вона визнала свою вину, але про щире розкаяння вона не заявляла, і суд не має будь-яких доказів того, що щире розкаяння дійсно має місце.

На виконання положень статті 33 КУпАП суд констатує, що за своїм характером, вчинене ОСОБА_7 адміністративне правопорушення, з огляду на його об`єкт та наслідки, є тяжким; суду не надано доказів того, що ОСОБА_7 вчиняла у минулому протиправну поведінку; суд має докази її віку, статі, місця проживання. І оскільки ОСОБА_7 визнала свою вину, і вчинила адміністративне правопорушення вперше, суд вірить у те, що вона може стати на шлях виправлення, а тому на підставі частини 2 статті 34 КУпАП суд бачить модливим визнати пом`якшуючою обставиною факт визнання нею своєї вини у поєднанні із тим, що адміністративне правопорушення вона вчинила вперше.

Адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини 1 статті 184 КУпАП являє собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що на підставі пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України складає від 850 до 1700 гривень).

Отже, врахувавши вказані вище обставини, що дійсно мають значення для вирішення питання про накладення на ОСОБА_7 стягнення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, з урахуванням його мети, що передбачена статтею 23 КУпАП, суд вважає, що накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1500 гривень, є необхідною і достатньою мірою відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення. Суд призначає найсуворіше покарання із двох альтернативних, зокрема штраф, оскільки накладення попередження, як менш суворе покарання з числа цих двох, зважаючи на наслідки, що настали та відсутність щирого розкаяння не досягне мети покарання. Що стосується штрафу, то оскільки його розмір складає від 850 до 1700 гривень, враховуючи вказані вище обставини, які суд враховує при накладенні штрафу, зокрема наявність пом`якшуючої обставини, але з огляду на характер правопорушення, з урахуванням наслідків, що мали місце у зв`язку із вчинення ОСОБА_7 правопорушення, суд вважає, що на ОСОБА_7 слід накласти щтраф у розмірі 1500 гривень. Позаяк, саме такий розмір враховує усі обставини, які беруться до уваги судом при накладенні стягнення та буде тією мірою адміністратинвої відповідальності, що здатна досягти мети адміністративного стягнення.

Разом з цим, відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. А тому, в силу положень частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір» та положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з ОСОБА_7 слід також стягнути 454 гривні у якості судового збору.

Отже, керуючись статтями 1,2,7,8,9,10,17-24,26,27,33-38,40-1,44,221,245-253,254-255,268,271,276,279,280,283-285,287,294,298-300,304,305,306 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ),винуватою у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, на користь Держави Україна (стягувач: Державна судова адміністрація України, місце знаходження: 01601, місто Київ, вулиця Липська, будинок 18/5; ідентифікаційний код: 26255795; реквізити для зарахування коштів: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанову може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та відділу № 1 Сєвєродонецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Судовий збір має бути сплачений ОСОБА_2 на наступний робочий день, після набрання цією постановою законної сили. Для недопущення звернення цієї постанови до примусового виконання, ОСОБА_2 слід надати до апарату Рубіжанського міського суду Луганської області документи, що підтвердять сплату нею судового збору у розмірі, за реквізитами та у строки, що передбачені цією постановою.

Суддя Д.С.Коваленко