П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2021 р. Справа № 596/284/21

Провадження № 3/596/236/2021

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 24.02.2021 року о 17:20 год., рухаючись по автодорозі Т20-11 між с. Васильківці та с. Крогулець Чортківського району, керував автомобілем DAEWOO н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходженння медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальні за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання 18.06.2021 року особи, які беруть у справі, не з`явились. Від представника ОСОБА_1 адвоката Скиби В.М. надійшло клопотання про закриття провадження в справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП в редакції, яка діяла станом на дату вчинення правопорушення - 24.02.2021 року.

Дослідивши письмові докази, відеозапис, приходжу до наступних висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підтверджується наявними доказами, зокрема :

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №466345 від 24.02.2021 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 24.02.2021 року о 17:20 год., рухаючись по автодорозі Т20-11 між с. Васильківці та с. Крогулець Чортківського району, керував автомобілем DAEWOO н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходженння медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальні за ч.1 ст.130 КУпАП;

- письмовим поясненням свідка ОСОБА_2 від 24.02.2021 року та письмовим поясненням свідка ОСОБА_3 від 24.02.2021 року, які засвідчили, що на вимогу працівників поліції 24.02.2021 року водій ОСОБА_1 відмовився продути технічний пристрій чи пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, маючи при цьому ознаки алкогольного сп`яніння;

- відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції з якого убачається, що транспортний засіб DAEWOO н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 було зупинено та на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі останній відмовився у присутності двох свідків.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративні правопорушення.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

За вказаних обставин суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи адвоката Скиби В.М. викладені в клопотанні про закриття провадження в справі у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП в редакції, яка діяла станом на дату вчинення правопорушення, підставні з огляду на наступне.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме 24 лютого 2021 року,ст. 38 КУпАП діяла в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» № 114-IX від 19 вересня 2019 року (далі Закон № 114-IX), відповідно до частини другої якої, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті. Згідно з прийнятими змінами Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» № 1231-IX від 06 лютого 2021 року (далі Закон № 1231-IX)ст. 38 КУпАП доповнено частиною шостою у наступній редакції: «Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення». Таким чином,Закон № 1231-IX фактично збільшив строки накладення адміністративного стягнення на період розгляду відповідних справ судом, що є погіршенням правового становища осіб, яких притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Прийняті зміни до ст. 38 КУпАП не пом`якшують та не скасовують відповідальність особи, а тому в силу положень ст. 58 Конституції України та ст. 8 КУпАП не поширюються на правопорушення, вчинені до прийняття відповідних змін.

Приймаючи до уваги, що станом на 18 червня 2021 року сплинув тримісячний строк, в межах якого можливе накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП (в редакції Закону № 114-IX), на підставі п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст.38, ч.1 ст. 130, п.7 ст.247, ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Повний текст постанови виготовлено 22 червня 2021 року.

Суддя: Е.М. Митражик