Справа № 472/241/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2021 року смт. Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Чаричанський П.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Доманівського відділення Вознесенського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2021 року о 00 год. 05 хв. інспектором СРПП відділення №2 Вознесенського РУП капітан поліції Гуртовенко А.В. в смт. Доманівка Миколаївської області по вул. Свободи, бу зупинений транспортний засіб ВАЗ 21011 державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (мав запах алкоголю з порожнини рота, хитку ходу, та невнятну річ).

З метою установлення ознак стану сп`яніння поліцейським СРПП відділення №2 Вознесенського РУП було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгер Алкотестер у присутності свідка. Результат тесту склав 1,63% проміле.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, вказав, вказав, що не вживав алкогольні напої, а лише кефір та булочку, працівники поліції зупинили його за те, що автомобілі не освітлювався номерний знак. Вказує, погодився пройти тест на алкогольне сп`яніння за допомогою Драгеру, працівники поліції склали протокол за неосвітлений номерний знак, протокол він підписав та поїхав додому.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 доведена та досліджені матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколом серії БД № 260080 від 11.03.2021 року про адміністративне правопорушення, складений інспектором СРПП відділення №2 Вознесенського РУП капітан поліції Гуртовенко А.В. на громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , /а.с.-3/, квитанцією на тестування на алкоголь за допомогою Драгер №6810, результат якого показав 1,63% та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів/а.с. 2,7/, носієм інформації відео фіксації правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 рухався на т/з автомобілі, також зафіксована процедура проходження тестування на алкоголь за допомогою Драгер /а.с.1/; письмовими поясненнями свідка /а.с.4/.

При визначені міри покарання суд виходив з наступного.

До 17.03.2021 року в ст. 38 КУпАП, яка встановлювала строки накладання адміністративного стягнення, було зазначено, що «Адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частинами третьою - шостою статті 164-14 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтями 204-1 і 204-2 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня їх виявлення, але не пізніше року з дня їх вчинення, а у разі вчинення таких правопорушень іноземцями або особами без громадянства, стосовно яких у встановленому законом порядку прийнято рішення про примусове повернення чи примусове видворення з України, - протягом часу, необхідного для їх виїзду з України, але не пізніше строку, визначеного законом для виїзду цих осіб з України чи забезпечення їх примусового видворення з України.

У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження».

16.02.2021 року було прийнято Закон №1231-ІХ, який набрав законної сили 17.03.2021 року.

Законом №1231-ІХ, було доповнено ч.5 ст. 38 КУпАП новим абзацом, згідно якого «Адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення».

За прецедентною практикою Європейського суду з прав людини поняття «кримінальне обвинувачення», вжите в тексті статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі F Європейська конвенція), підлягає автономному тлумаченню (пункт 81 Рішення у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08 червня 1976 року («Engel and others v. The Netherlands»). В цьому рішенні Європейський суд вперше вказав на принцип автономного тлумачення поняття «обвинувачення», сформулювавши критерії, які мають бути проаналізовані при вирішенні цього питання (тест Енгеля).

Так, визначення того, чи можна висунуте особі обвинувачення, яке національним законом віднесено до сфери дисциплінарних або адміністративних проступків, вважати кримінальним в розумінні статті 6 Європейської конвенції слід здійснювати за таким критеріями: чи визнається діяння злочином в національному законі, чи поширюється норма закону, якою встановлена відповідальність за таке діяння, на невизначене коло осіб, а також застосувати критерій правових наслідків, тобто оцінити форму та тяжкість правових наслідків в разі вчинення такого діяння.

У своїй практиці, в тому числі у справах «Швидка проти України» (рішення від 30 жовтня 2014 року) та «Гурепка проти України» (рішення від 06 вересня 2005 року) Європейський суд розглядав обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення на предмет дотримання гарантій статті 6 Європейської конвенції.

З урахування викладеного, а також того, що обвинувачення у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП за колом осіб та за ступенем тяжкості покарання, яке загрожує особі в разі визнання її винною, може розглядатися як кримінальне в розумінні Європейської конвенції, суд перевіряє процедуру притягнення особи до відповідальності на предмет дотримання гарантій статті 6.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Дане правопорушення ОСОБА_1 вчинив 11.03.2021 року, тому суд при визначені міри покарання застосовує редакцію ст. 38 КУпАП, яка діяла до 17.03.2021 року, так як дана редакція більш сприятлива для громадян, а нова редакція погіршує становище особи.

На момент розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення закінчився.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі не може бути розпочато, а почате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчилися строки передбачені ст. 38 КУпАП.

Щодо причини тривалості розгляду справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 подано до суду про відкладення розгляду справи, так як бажає скористатися послугами адвоката, розгляд справи було відкладено. На наступне судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, розгляд справи був відкладений, згодом до суду надійшла заява від ОСОБА_1 згідно якої він повідомляє, що на теперішній час хворіє, можливо на Ковід-19, також надав лист непрацездатності. В судовому засіданні 24.06.2021 року надав з довідку з лікарні, що він знову хворів, тому не зміг прибути на судові засідання, які були призначені судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 32, 38, 130, 221, 247, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 38 КУпАП провадження у справі закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіП. О. Чаричанський