ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/119/21 Справа № 711/373/21 Категорія: ч.1 ст.172-5 КУпАПГоловуючий у І інстанції Угорчук В. В. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю прокурора Гречаника Р.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 02 лютого 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: про АДРЕСА_1 , працюючої завідуючою дошкільним навчальним закладом (Ясла-садок) № 73 «Мальвіна»,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП , -

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення №45/2021 від 14.01.2021, ОСОБА_1 будучи депутатом Черкаської міської ради та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, згідно з п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» і приміткою до ст.175-2 КУпАП, в порушення ч.2 ст.23 даного Закону одержала від неблизької особи гр. ОСОБА_2 подарунки у негрошовій формі, а саме: земельну ділянку по договору дарування № 1922, загальною площею 0,0065 га, вартістю 12020 грн.; земельну ділянку по договору дарування № 1919, загальною площею 0,0040 га, вартістю 10080 грн.; 3/100 житлового будинку по договору дарування № 1916, площею 349,7 кв.м (що становить 33 кв.м), загальною вартістю 208900 грн., що перевищує дозволений Законом розмір сукупної вартості подарунків, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-5 КУпАП.

Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 02 лютого 2021 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП і накладено на неї стягнення у виді штрафу у розмірі ста п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 2550 грн., без конфіскації подарунка.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 02 лютого 2021 року, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що договори дарування, укладені між нею та ОСОБА_2 є удаваними правочинами, які вчинені з метою приховування договорів купівлі-продажу нерухомого майна.

Зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та відібрання пояснення щодо обставин укладення договорів, їй не було надано можливості скористатися послугами адвоката, що суперечить ст.59 Конституції України та Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України, статті 44 КПК України, ст.ст.268, 271 КУпАП (справа про право вільного вибору захисника) від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, тож вказані документи не можуть бути доказами в справі.

В судові засідання, призначені апеляційним судом на 02.04.2021 на 10:30 год., 14.05.2021 на 10:00, 28.05.2021 на 12:30 год, 11.06.2021 на 11:30 год., 25.06.2021 на 12:30 год., ОСОБА_1 та її захисник Батюк О.О. не з`являлися, при цьому про дату, час і місце судових засідань апеляційним судом повідомлялися у встановленому законом порядку та яка була присутня із своїм захисником Батюком О.О. в судовому засіданні, призначеному апеляційним судом на 05.03.2021 на 10:30 год. При цьому, захисником ОСОБА_1 Батюком О.О. неодноразово направлялися до апеляційного суду клопотання про перенесення розгляду справи з різних підстав. Про судове засідання, призначене судом апеляційної інстанції на 25.06.2021 на 12:30 год. ОСОБА_1 та її захисник Батюк О.О. повідомлені належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності ОСОБА_1 та її захисника Батюка О.О.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, ОСОБА_1 будучи депутатом Черкаської міської ради та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, згідно з п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» і приміткою до ст.175-2 КУпАП, в порушення ч.2 ст.23 даного Закону одержала від неблизької особи гр. ОСОБА_2 подарунки у негрошовій формі, а саме: земельну ділянку по договору дарування № 1922, загальною площею 0,0065 га, вартістю 12020 грн.; земельну ділянку по договору дарування № 1919, загальною площею 0,0040 га, вартістю 10080 грн.; 3/100 житлового будинку по договору дарування № 1916, площею 349,7 кв.м (що становить 33 кв.м), загальною вартістю 208900 грн., що перевищує дозволений Законом розмір сукупної вартості подарунків.

Виносячи постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вказаними вище діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-5 КУпАП.

Суд правильно вважав, що посилання ОСОБА_1 на те, що вона уклала договір дарування з ОСОБА_4 , якій сплатила обумовлену суму коштів, вважаючи, що нею фактично укладено договір купівлі-продажу та те, що вона не є суб`єктом адміністративного правопорушення, тому що уклала договори не у зв`язку зі здійсненням діяльності, пов`язаної із виконанням функцій місцевого самоврядування, а тому відсутні підстави притягнення її до відповідальності не можуть бути взяті до уваги, оскільки зазначені обставини не звільняють її від відповідальності.

Тоді як підстави, з яких було укладено договір дарування від 23.07.2020, не мають значення для обмежень, передбачених ч.2 ст.23 Закону України «Про запобігання корупції», тому суд не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 , що в такий спосіб фактично відбулося укладення договору купівлі-продажу.

Крім того, із наявних у матеріалах справи доказів, місцевим судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 у декларації про суттєві зміни зазначила придбане майно (нерухомість) як подарунок. Нею сплачено необхідні суми при укладенні договорів дарування, що свідчить про те, що вона не мала на меті приховати свої статки і уникнути перевірки законності придбання нерухомого майна.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону, обставинам справи, підтверджуються матеріалами справи.

В судовому засіданні першої та апеляційної інстанції прокурор вважав, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-5 КУпАП, тому просив визнати її винною у скоєнні такого правопорушення.

Так, згідно ч.1 ст.172-5 КУпАП до адміністративної відповідальність притягуються особи, за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків.

Згідно ч.2 ст.23 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, можуть приймати подарунки, які відповідають загальновизнаним уявленням про гостинність, крім випадків, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вартість таких подарунків не перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки.

Диспозиція ч.1 ст.172-5 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків. Поняття «подарунок» визначено у ст.1 ч.1 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якої, що подарунок - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які надають /одержують безоплатно або за ціною, нижчою мінімальної ринкової.

Об`єктом ст.172-5 КУпАП є порушення передбачених ст.23 Закону України «Про запобігання корупції» заходів щодо запобігання корупції. Як визначено у преамбулі Закону України «Про запобігання корупції», цей Закон визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів.

Таким чином, передбачені ст.23 Закону України «Про запобігання корупції» обмеження щодо одержання подарунку є одним з превентивних антикорупційних механізмів, який забороняє відповідним суб`єктам укладати визначені договори дарування незалежно від реальної мети їх укладання. Сам факт укладання договору дарування є достатнім для констатації порушення встановлених обмежень.

З об`єктивної сторони правопорушення характеризується діянням, яке знаходить своє відображення у порушенні особами, повноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вимог закону щодо заборони або обмежень щодо одержання дарунка (пожертви).

Суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені в п.п.1, 2 ч.3 ЗУ «Про запобігання корупції».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та відібрання пояснення щодо обставин укладення договорів, їй не було надано можливості скористатися послугами адвоката, а тому вказані документи не можуть бути доказами в справі.

Вважаю зазначені доводи апелянта неприйнятними, оскільки відповідно до вимог ст.271 КУпАП ОСОБА_1 мала право на участь адвоката. При цьому, апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що її було позбавлено можливості скористатися таким правом.

Крім того, статтею 256 КУпАП передбачено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подавати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Як вбачається безпосередньо зі змісту самого протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 , вона відмовилася від підпису в протоколі. Тоді як будь-які пояснення і зауваження щодо його змісту в матеріалах справи відсутні. Які також відсутні у її поясненнях від 05.08.2020 (а.с.28,29).

Враховуючи вищевикладене та оцінивши зібрані у справі докази вважаю, що доводи апелянта щодо її невинуватості у вчиненні даного адміністративного правопорушення не відповідають встановленим обставинам справи, та повністю спростовуються сукупністю досліджених як в районному суді, так і в суді апеляційної інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а тому розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.

Переконливих доводів на спростування висновків суду, викладених у постанові, і які були б підставою для її скасування та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставиться питання в апеляції, не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Судом повно з`ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Придніпровського районного суду м.Черкаси від 02 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП є законною, обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 02 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-5 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба