Справа № 946/4286/21
Провадження № 3/946/1603/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 червня 2021 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_1 , будучи підданим адміністративному стягнення 02.09.2020 р. за вчинення 24.08.2020 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 02 червня 2021 року о 02:55 годині в м. Ізмаїл Одеської області на вул. Папаніна біля буд.123 повторно протягом року керував автомобілем «TOYOTA RAV4» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння: у встановленому порядку в медичному закладі був проведений огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, згідно висновку якого № 52 від 02.06.2021 р. у ОСОБА_1 виявлено 1,10 ‰ алкоголю. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п./п. «а» п.2.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Так, з відеозаписів, що долучені до протоколу, вбачається, що притягуваному було повідомлено про те, що справа розглядатиметься Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 11 червня 2021 року об 11:00 годині, однак притягуваний в судове засідання на вказану дату та час не з`явився. Натомість, 10.06.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, якою просив відкласти розгляд справи, що призначений на 11.06.2021 р. на 11:00 годину, у зв`язку з тим, що знаходиться на лікарняному та отримує медичну допомогу через травму ноги. При цьому до заяви були долучені копії медичних документів, згідно яким ОСОБА_1 з 08.06.2021 р. знаходився на амбулаторному лікуванні, у зв`язку з ушкодженням колінного суглобу, та ще до подання заяви про відкладення судового засідання, а саме 09.06.2021 р., йому рекомендовано зробити МРТ колінного суглобу та пройти консультацію з лікарем, однак про результати консультації лікаря та МРТ ОСОБА_1 ані 10.06.2021 р., ані пізніше суд не повідомив. Враховуючи викладене, розгляд справи був відкладений на 24 червня 2021 року на 16:00 годину, однак притягуваний ОСОБА_1 , знов, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення, у судове засідання повторно не з`явився, а також не повідомив суд про причини свого неприбуття та про неможливість приймати участь в судовому засіданні за станом здоров`я.

Отже, судом були вжиті розумні та вичерпні заходи щодо повідомлення притягуваного про дату, час та місце розгляду справи, який, будучи обізнаним про те, що відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення, у призначені дні та часи на 11 червня 2021 року об 11:00 годині та на 24 червня 2021 року о 16:00 годині до суду не з`явився, та долею своєї справи не поцікався.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Оскільки є дані про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд з метою дотримання розумності строків та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розглядуу відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Вина ОСОБА_1 у повторному протягом року вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до даних висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 52 від 02.06.2021 р. та результатів тестування за допомогою приладу «Alkotest Drager 6820» від 02.06.2021 р., ОСОБА_1 02.06.2021 р. о 03:39 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння виявлено 1,10 ‰ алкоголю.

Вказані обставини справи також підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, згідно з якими ОСОБА_1 повторно протягом року після вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та у ОСОБА_1 було виявлено алкоголю 1,10 ‰. Суд визнає цей доказ таким, що складений повноважною особою, а саме поліцейським ОСОБА_2 , який відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП є уповноваженою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст. 130 КУпАП.

Крім того, на відеозаписі події правопорушення з відеотехніки службового транспортного засобу зафіксовано, як автомобіль «TOYOTA RAV4» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням притягуваного ОСОБА_1 рухався, після чого був зупинений поліцейськими. На відеозаписі подій з однострою поліцейських зафіксовано, що за кермом вказаного транспортного засобу перебував саме притягуваний ОСОБА_1 .

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858 (далі Інструкція).

Зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП випливає, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положенні» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, які і були виявлені поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підстави для проведення його огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку.

Відповідно до п/п. «а» п. 2.9. ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, з сукупності усіх досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_1 в порушення вимог вказаного п/п. «а» п. 2.9. ПДР керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Та обставина, що ОСОБА_1 допустив вказане порушення повторно протягом року, підтверджується копією постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2020 р., що набрала законної сили 15.09.2020 р., якою ОСОБА_1 було визнано винним та на нього було накладено адміністративне стягнення за вчинення 24.08.2020 р. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також довідкою старшого інспектора з особливих доручень ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим, що відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП є однією з підстав для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до даних довідки старшого інспектора з особливих доручень ВОНС в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП, згідно з базами (банками) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС України, ОСОБА_1 отримав 21.04.2016 р. посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , санкцію ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку про те, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції за вчинене правопорушення, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, з числа передбачених санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме такого стягнення, як адміністративний арешт. Також на ОСОБА_1 підлягає накладенню додаткове обов`язкове адміністративне стягнення у виді позбавленням права керувати транспортними засобами, але суд не вбачає підстав застосовувати інше додаткове стягнення, яке не є обов`язковим, у виді оплатного вилучення транспортного засобу.

При вирішенні питання про строк додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд враховує положення ч. 3 ст. 30 КУпАП, згідно яким, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Тому, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 , згідно постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2020 р. будучи позбавленим права керування транспортним засобом на строк один рік, до закінчення строку дії вказаного стягнення вчинив нове адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, за яке судом також застосовується стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в силу наведеної ч. 3 ст. 30 КУпАП до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП слід приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно ч. 2 ст. 3171 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Тому, з урахуванням того, що постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.09.2020 р. набрала законної сили 15.09.2020 р., то станом на день винесення цієї постанови невідбута ОСОБА_1 частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за попередньою вказаною постановою складає два місяці та двадцять один день, які в силу ч. 3 ст. 30 КУпАП підлягають приєднанню.

Враховуючи, що санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлений безальтернативний строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тривалістю три роки, а також те, що невідбута ОСОБА_1 частина такого ж стягнення складає два місяці та двадцять один день, то йому в силу ч. 3 ст. 30 КУпАП слід визначити загальний строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тривалістю три роки два місяці та двадцять один день.

У силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, що складає 454 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 130 КУпАП з урахуванням положень ч. 3 ст. 30 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки два місяці та двадцять один день, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко