КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 759/8883/21
провадження № 33/824/3212/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г. М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року Жмудь В.О., про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в Національному авіаційному університеті фахівцем першої категорії, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1732 КУпАП,

встановив:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Свої доводи мотивує тим, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, недоведена. Його дії, які зафіксовані в протоколі, складу цього адміністративного правопорушення не утворюють.

Також зазначив, що по дверям він не грюкав, будь-які свідки цього відсутні. Він має рівне з матір`ю дитини право на безперешкодне спілкування з дитиною. Звинувачення його в тому, що він намагався реалізувати у цивільних спосіб свої права та нести обов`язки відносно своєї дитини, вважає абсурдними.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Моценко О. В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

ОСОБА_1 суду пояснив, що перебував в шлюбі з ОСОБА_2 з 30 квітня 2015 року. В шлюбі народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Оболоньского районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року шлюб між ним та ОСОБА_4 розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір`ю. На даний час в провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за його позовом до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини з батьком. Зазначив, що в даний час він зустрічається з дитиною у вихідні дні в присутності матері дитини.

Зазначив, що 16.04.2021 він після закінчення у колишньої дружини робочого дня прийшов до дитини, щоб в її присутності побачитись з донькою. Він постукав в двері, оскільки дзвінок був відключений, почув голос дитини, проте двері йому не відкрили. Під час, коли він телефонував за номером 102, де йому порадили подзвонити в безкоштовну правову допомогу для вирішення цієї ситуації, колишня дружина зачинила його в тамбурі біля дверей квартири та пішла викликати працівників поліції.

Потерпіла ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Пояснила, що ОСОБА_1 після розірвання шлюбу вчиняє дії психологічного характеру, приходить до дитини без попереднього погодження з нею, чим завдає шкоди їй та членам її сім`ї. ОСОБА_1 має можливість зустрічатися з дитиною у вихідні дні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника та потерпілої ОСОБА_2 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст.1732 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі - це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Окрім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наявність наслідків у виді завдання чи можливості завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 1732 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративні правопорушення серії ВАБ №388007, 16.04.2021 близько 18.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 застосував дії психологічного характеру (нав`язливо поводився, чіплявся, надокучав, без рішення суду вимагав побачень з дітьми), чим вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини.

Вказаний протокол не містить зазначення наслідків, які були спричинені чи могли бути спричинені цим правопорушенням, та в чому вони полягали, останній за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не є належним доказом вини ОСОБА_1 , що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , яка 16.04.2021 здійснила виклик працівників поліції, в цей день близько 18.00 год. її колишній чоловік ОСОБА_1 грюкав дверима, чіплявся, нав`язливо поводився, вимагав побачень з дитиною та образливо чіплявся.

Разом з тим, відповідно до наданого ОСОБА_1 відеозапису подій, що відбувалися 16.04.2021 близько 18. 00 год, підставою для виклику працівників поліції слугувало те, що останній прийшов до квартири, в якій проживає його донька, декілька раз постукав в двері, оскільки дзвінок був відключений, проте двері ніхто не відкрив. Після того, як мати дитини повернулась з роботи, вона викликала працівників поліції.

Будь-яких образливих чіплянь, грюкань дверима на вказаному відео не зафіксовано.

Інших доказів на підтвердження вказаних обставин, крім пояснень самої потерпілої, матеріали справи не містять.

Матеріали справи також не містять доказів того, що вищевказані дії ОСОБА_1 мали своїм наслідком або могли завдати шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених у диспозиції ч.1 ст. 173 2 КУпАП та настання чи можливості настання для ОСОБА_2 наслідків, зазначених у цій статті.

Суд першої інстанції не встановив фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року - скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1732 КУпАП закриттю за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2021 року скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1732 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк