Дата документу 07.06.2021
Справа № 937/3939/21
Провадження № 3/937/1391/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Урупи І.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Мелітопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , фізичної особи-підприємця,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 029188 від 13.04.2021, 02.04.2021 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 будучи адміністратором кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , не забезпечив заборону та проведення дискотеки в середині кафе, чим порушив п.п. 9 п. 3 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 зі змінами та доповненнями Постанови КМУ №329 від 07.04.2021.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 44-3 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що він є власником кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 . Правил карантину не порушував, дискотеку не проводив, оскільки знає про встановленні обмеження. 02.04.2021 року він не був присутній в кафе, але йому відомо, що в цей день в кафе були відвідувачі та грала фонова ОСОБА_2 , але танців не було. ОСОБА_3 на танцполі не включалася, діжею не було.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, фактичні обставини у їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого правопорушення не доведена, а відтак, у його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 245,251, 252, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, що є процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, зокрема, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в протоколах, складених у відношенні ОСОБА_1 , зазначено, що він порушив п.п. 9 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, зі змінами, чим вчинив адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, а саме порушення заборони на проведення дискотек.

Щодо самих фактів проведення дискотеки закладом « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в період карантину 02 квітня 2021 року, то суд вважає, що всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення йдеться про події, які відбувались 02 квітня 2021 року в закладі «Вайт Смок» за адресою: м. Мелітополь, вул. Гоголя, 107. ОСОБА_1 дійсно, як фізична особа-підприємець, здійснює свою діяльність в розважальному закладі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », однак на підтвердження здійснення організації дискотеки закладом « ІНФОРМАЦІЯ_2 », суду доказів не надано.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 02 квітня 2021 року він з друзями відвідував заклад «Вайт Смок» за адресою: м. Мелітополь, вул. Гоголя, 107 та знаходився в ньому до 23 години. В закладі були й інші відвідувачі, грала фонова музика, але танців не було, дискотека не проводилася. Діжею не було, ОСОБА_2 на танцполі не включалася. Він сидів за столиком біля танцполу та у нього виник конфлікт з іншим відвідувачем, в ході якого його побили, у зв`язку з чим він опинився у лікарні.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а суд не вправі збирати самостійно докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини. Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначає в своїй постанові Верховний Суд України по справі № 204/8036/16-а про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2020 року, адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 ч. 1 КУпАП, а тому, керуючись ст. 62 Конституції України, тлумачу ці сумніви на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності та вважаю, що вина не доведена.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: