КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/2597/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Кирилюк Г. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Аваєвої Наталії Валеріївни на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП,

встановив:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.

Судом встановлено, що 27 лютого 2021 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Ford модель Edge, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Симона Петлюри біля будинку №28 в місті Києві, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди з транспортним засобом марки Hyundai модель Sonata, номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 122-4 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою суду, 11.05.2021 захисник ОСОБА_1 - адвокат Аваєва Н. В. подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Посилається на ті підстави, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , який не з`явився в судове засідання з поважних причин, чим порушив його права.

Матеріали справи не містять достатніх доказів для встановлення вини ОСОБА_1 , судом не було досліджено, чи існували обставини, що виключають адміністративну відповідальність останнього. ОСОБА_1 заперечує свою вину у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася з вини іншого водія. Водій транспортного засобу марки Hyundai модель Sonata, номерний знак НОМЕР_2 , не мав жодних претензій до ОСОБА_1 , який за взаємною згодою покинув місце ДТП у зв`язку з крайньою необхідністю.

Суд не врахував особу порушника, не встановив умисну форму вини, не дослідив обставин, які були під час ДТП, допустив порушення норм процесуального права, тому постанова не може вважатися законною та обґрунтованою.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки його було пропущено з поважних причин.

Зазначила, що апеляційна скарга була подана у визначений законом строк, проте помилково направлена до Київського апеляційного суду. Лист про повернення апеляційної скарги було отримано 11 травня 2021 року.

В судове засідання, призначене Київським апеляційним судом на 28 травня 2021 р. о 10.00 год. ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, від адвоката Аваєвої Н. В. 28.05.2021 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її хворобою (а.с. 57).

В судове засідання, призначене Київським апеляційним судом на 04 червня 2021 р. о 10.30 год., ОСОБА_1 не з`явився, 04.06.2021 о 10.15 год. подав клопотання про відкладення судового засідання, в яке він не може з`явитися за станом здоров`я (а.с. 64).

Враховуючи думку представника ОСОБА_1 - адвоката Аваєвої Н. В., яка вказане клопотання підтримала, судове засідання було відкладено на 11.06.2021 14.20 год (а.с. 66).

В судове засідання 11.06.2021 о 14.20 год. ні ОСОБА_1 , ні його захисник - адвокат Аваєва Н. В. не з`явились, про поважність причин неявки суду не повідомили.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність вказаних учасників справи.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції всупереч положень ст. 294 КУпАП було надіслано адвокатом Аваєвою Н. В. 15.04.2021 безпосередньо до Київського апеляційного суду, що зумовило її повернення особі, що її подала (а.с. 47).

Повторно апеляційну скаргу було подано 11.05.2021, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи ту обставину, що вперше апеляційну скаргу було подано в строк, проте помилково надіслано не до того суду, як це визначено КУпАП, з метою забезпечення особі доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №138694, 27 лютого 2021 року о 23 год. в м. Києві на вул. С. Петлюри , 28, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був учасником ДТП з автомобілем Hyundai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , місце ДТП залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 а, д Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до п. 2.10 Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , місце ДТП 27 лютого 2021 року він залишив за згодою з іншим учасником - водієм автомобіля Hyundai НОМЕР_2 . Після погодження не оформлювати ДТП, він поїхав в м. Овруч по справам (а.с. 9).

Відповідно до письмових пояснень іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , 27 лютого 2021 року він здійснив наїзд на автомобіль Ford, НОМЕР_1 , з якого вийшло чотири чоловіка, на його адресу пішли погрози фізичної розправи, нецензурна лайка, в ході конфлікту під тиском у нього відібрали паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, вказали, що він винен 400 доларів та залишили свій номер телефона. Останні поїхали з місця ДТП не дочекавшись поліції (а.с. 3).

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Доводи апеляційної скарги про те, що залишаючи місце ДТП ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність, є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги, що учасники дорожньо-транспортної пригоди на місці пригоди не мали один до одного жодних претензій, а місце пригоди ОСОБА_1 залишив за взаємною згодою з іншим водієм, є недоведеними та не можуть свідчити про наявність обставин, що виключають адміністративну відповідальність за порушення п. 2.10 а, д Правил дорожнього руху України.

Жодних доказів на спростування вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.12204 КУпАП суду надано не було.

Наявність або відсутність вини ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, не є обставиною, що підлягає встановленню в межах розгляду даної справи, а тому доводи апеляційної скарги про те, що схема ДТП була складена тільки за участю іншого водія, а в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної відеокамери працівника поліції правового значення для розгляду даної справи не має.

Апеляційна скарга також не містить посилання на обставини, які підлягали врахуванню судом першої інстанції, проте не були враховані з огляду на розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання вказаних осіб про відкладення розгляду справи, призначеного на 05.04.2021 10.15 год., було сформовано в системі «Електронний суд» 04.04.2021 та передано судді вже після ухвалення рішення по справі.

Судом першої інстанції дотримані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення, висновок суду про порушення ОСОБА_1 п. 2.10 Правил дорожнього руху є правильним, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, наведені в ній докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є достатніми для доведення його вини.

Право особи взяти участь в судовому засіданні, скористатись допомогою захисника та надати відповідні докази було забезпечено в суді апеляційної інстанції, проте таким правом ОСОБА_1 не скористався.

Враховуючи вищевикладене, порушень норм матеріального та процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Аваєвій Наталії Валеріївні строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Аваєвої Наталії Валеріївни залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк