КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/1547/2021 Суддя-доповідач у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Голуб С.А., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та засновано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 17 лютого 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Одночасно зі зверненням до суду з апеляційною скарго, ОСОБА_1 порушував питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції у даній справі. В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що оскаржуване рішення суду було отримано скаржником лише 14 листопада 2020 року, що підтверджується копією поштового конверта та відстеженням поштового відправлення з сайту Укрпошта за трек-номером 489, тобто після спливу десятиденного строку на апеляційне оскарження. 23 листопада 2020 року скаржник зазначає, що подав апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 10 серпня 2020 року шляхом направлення апеляційної скарги на поштову адресу Київського апеляційного суду, оскільки скаржник не має юридичної освіти та не знав порядку подання апеляційної скарги.

Відповідно до супровідного листа Київського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року за вих. №0506/7666/2020 скаржнику було роз`яснено порядок подання апеляційної скарги, однак вказаний лист Київського апеляційного суду було отримано лише 12 лютого 2021 року. Таким чином скаржник вважає, що саме 12 лютого 2021 року йому стало відомо про порядок подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції в справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного та з урахуванням того, що скаржник не є юридично обізнаним та не має грошових коштів для отримання правової допомоги, в клопотанні про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 просить суд поновити пропущений строк.

Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з такого.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Проте, відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Згідно ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення строку на подачу скарги, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Так, з матеріалів справи про адміністративні правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова була винесена 10 серпня 2020 року. Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана лише 17 лютого 2021 року, тобто із значним порушенням встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови.

В своїх рішеннях ЄСПЛ вказує, що національний суд має право поновити строк на оскарження рішення суду нижчої інстанції, якщо апелянт у відповідному клопотанні наведе причину пропуску цього строку, і суд визнає цю причину поважною. Проте можливість суду щодо поновлення строку не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»). При визначенні наявності поважності причин пропуску, національний суд насамперед має виходити із наявності об`єктивних причин, які унеможливлювали особі вчасно подати апеляційну скаргу, або вчасно вжити заходів до оскарження судового рішення.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва адміністративного матеріалу відносно нього, належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового розгляду, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення про виклик в судове засідання (сма-повідомлення було доставлено скаржнику 23 липня 2020 року о 14 год 03 хв. (а.с. 7)), однак в судове засідання, що було призначено на 10 серпня 2020 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не звертався з клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з наявністю причин, які унеможливили б прибуття скаржника в судове засідання.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що інформація щодо результатів судового розгляду є загальнодоступною та кожен може ознайомитися з інформацією щодо розгляду справи на сайті судової влади, а зі змістом ухваленого судового рішення - з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Окрім того, як вбачається із Єдиного реєстру судових рішень, постанову суду на вказаному сайті було оприлюднено 23 жовтня 2020 року, а тому ознайомитися зі змістом постанови ОСОБА_1 мав можливість із загальнодоступних джерел, або звернутися до суду після розгляду справи та отримати вказане рішення і оскаржити його у визначені законом строки.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначено, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.

ОСОБА_1 будучи самостійним суб`єктом оскарження, не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в строки, що визначені чинним законодавством та, зважаючи на відсутність перешкод для реалізації такого права, пропустив такий строк без поважних причин.

Суд не приймає до уваги посилання апелянта, як на причину поважності пропуску строків - відсутність юридичної освіти та коштів на оплат послуг на правову допомогу, оскільки в Україні діє система безоплатної правової допомоги, у випадку, якщо особа, яка її потребує, належить до малозабезпечених верств населення та не має змоги самостійно оплатити послуги адвоката. Окрім того, юридична необізнаність з чинним законодавством України не може бути визнана як поважна причина пропуску строку, оскільки ознайомлення зі змістом правових норм, які регулюють різні сфери правовідносин між учасниками суспільства, покладається саме на громадян та на їхню правову свідомість.

При цьому слід зауважити, що розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно, тобто в період з 10 серпня 2020 року по 20 серпня 2020 включно, або навіть після того, подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або хоча б поцікавитись результатом розгляду справи в межах розумних строків, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, суду не надано.

Будь-яких обставин, які б позбавили апелянта можливості подати апеляційну скаргу в десятиденний строк з дня винесення постанови, апелянтом не наведено.

Отже, поважних причин пропуску строку на оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб