Справа № 346/1065/21
Провадження № 33/4808/379/21
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ломничука Ю.Ю.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Ломничука Ю.Ю. на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.,-

встановив:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 27.02.2021 року о 14 год. 45 хв. в м. Коломия по вул. Котляревського водій керував автомобілем «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «DRAGER» в присутності двох свідків. Результат тесту 1.48 %о. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду адвокат Ломничук Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді є необґрунтованою, винесена без з`ясування всіх обставин справи, а також прийнятою із значними порушеннями процесуальних норм.

Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_1 біля 13 год. 27.02.2021 року їхав транспортним засобом в м. Коломия по запчастини, по вул. Котляревського його автомобіль зламався і він змушений був зупинитись на узбіччі та чекав евакуатор. У зазначений день ОСОБА_1 не вживав алкоголь. Прочекавши тривалий час біля автомобіля ОСОБА_1 випив пиво в магазині, що був поряд із його автомобілем. Близько 15 год. проїжджали працівники поліції, які поцікавились чи у ОСОБА_1 все гаразд, який їм розказав про причини очікування на евакуатор. В подальшому працівники поліції запропонували останньому надати документи для перевірки, які ним були надані та на запитання працівника поліції щодо вживання алкоголю, ОСОБА_1 повідомив, що вжив пиво, оскільки довго чекає на евакуатор. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння та повідомили, що на нього було буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 та ст.130 ч.1 КУпАП. Маючи довіру до працівників поліції, та не розуміючи наслідки своїх дій, ОСОБА_1 підписав протокол, який йому надали.

Адвокат Ломничук Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звертає увагу на те, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння водія судом не доведено допустимими доказами в справі. Протокол про адміністративне правопорушення не відображає обставини справи, не відповідає вимогам закону.

Апелянт вказує на те, що огляд водія на стан сп`яніння було проведено з грубим порушенням законодавства, а отже стан алкогольного сп`яніння не встановлено.

Зазначає, що поліцейським не зазначено та не долучено до матеріалів справи сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено результат огляду, проведеного поліцейським, до якого долучається акт огляду, який складається в двох примірниках, один з яких вручається правопорушнику. Форма огляду затверджена Інструкцією, акт не складався в порушення вимог даної Інструкції та не вручався ОСОБА_1 .

Обставини зазначені в протоколі водієм не визнаються, не відповідають дійсності,є безпідставними та необґрунтованими доказами, які містяться в справі про адміністративне правопорушення.

Не встановлено належними та допустимими доказами, що водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. А тому огляд водія є недійсним в силу ст.266 КУпАП.

Апелянт вказує на те, що адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, скасувати постанову суду щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ломничука Ю.Ю.,які підтримали вимоги апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ломничука Ю.Ю. щодо невинуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що Європейський суд неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення та інші.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному, та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та призначив йому справедливе стягнення в розмірі, який встановлено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення та у відповідності до ст.36 КУпАП.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП

Так, зі змісту доводів апеляційних скарг захисника адвоката Ломничука Ю.Ю. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вбачається, що останній 27.02.2021 року о 14 год. 45 хв. в м. Коломия по вул. Котляревського керував автомобілем «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння не керував, а тому не може бути суб`єктом правопорушення. Разом з тим, зі змісту пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що він не заперечує факт керування транспортним засобом, однак стверджує, що був у тверезому стані. Однак, після того, як транспортний засіб зламався, то він викликав евакуатор. Вказує, що він зателефонував своєму знайомому, який повинен був знайти евакуатор. Очікуючи на евакуатор, він випив пива, оскільки розумів, що керувати транспортним засобом вже не буде. Вказує, що після цього до нього під`їхали поліцейські, які стали вимагати від нього пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вказує, що він пройшов такий огляд, оскільки повністю довіряв працівникам поліції та нерозумів серйозність негативних наслідків для себе. Вважає, що працівники поліції скористались тим, що він не має належної юридичної освіти та безпідставно притягнули його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, зі змісту доводів ОСОБА_1 вбачається, що він не заперечує, що під час проходження огляду на стан сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу він буре бував у стані алкогольного сп`яніння. Однак, вважає, що такий огляд було проведено безпідставно, оскільки він не керував транспортним засобом.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вищевказані доводи ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ломничука Ю.Ю. перевірялись судом першої інстанції.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 27.02.2021 року; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; роздруківкою алкотеста «Драгер 6820», результат огляду 1.48 %о; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; поясненнями свідків від 27.02.2021 року; рапортами від 27.02.2021 року; копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; відеозаписом події на ком пакт диску, з якого встановлено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою Драгер, результат огляду 1,48 проміле, з яким останній погодився, не висловлював жодних зауважень з приводу того, що він не керував транспортним засобом.

Судом першої інстанції при прийнятті рішення взято до уваги, що при проведенні огляду були присутні двоє свідків і вказана обставина підтверджена у письмовому поясненні та в судовому засіданні ОСОБА_1 .

Суд обґрунтовано зазначив, що порушень законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, з чого слідує висновок, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння підтверджено об`єктивними доказами, які узгоджені між собою і сукупно поза розумним сумнівом підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231548 від 27 лютого 2021 року, ОСОБА_1 27.02.2021 року о 14 год. 45 хв. в м. Коломия по вул. Котляревського водій керував автомобілем «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «DRAGER» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою поліцейським СРПП ВП Коломийського РВП старшим сержантом поліції Муселовським М.М., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою.

ОСОБА_1 було роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи в Коломийському міськрайонному суді, про що свідчить його власноручний підпис.

В протоколі зазначені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їх анкетні дані, правильність яких засвідчена їх власноручними підписами.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано акт, направлення на медичний огляд, тест, рапорти, пояснення.

Працівниками поліції Вінтоняку В.В. видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, за що останній розписався у відповідній графі протоколу.

У вказаному протоколі у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 власноручно написав пояснення, у відповідності до яких він вказав, що зловживав пивом та їхав по запчастини.

ОСОБА_1 було ознайомлено із змістом протоколу під його підпис.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП і не містить недоліків, які свідчать про істотне порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що адвокат Ломничук Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 не погоджується із діями працівників поліції, оскільки вважає, що останні порушили встановлений законом порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння і оформлення працівником поліції адміністративних матеріалів не відповідають чіткій послідовності. Вважає, що зібрані з порушенням норм законодавства докази не доводять його вини у вчиненні правопорушення та вважає, що проведення огляду на стан сп`яніння працівниками поліції була незаконною, а тому всі здобуті докази можна вважати неналежними та недопустимими доказами у справі.

При цьому в судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_1 стверджував, що він не писав власноручно письмові пояснення про те, що зловживав пивом та їхав за запчастинами та вважає, що в цій частині протокол про адміністративне правопорушення сфальсифіковано.

Перевіряючи вищевказані доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено доказів, які свідчать про те, що працівники поліції перевищували свої повноваження, застосовували до ОСОБА_1 фізичне чи психологічне насильство та сфальсифікували протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали.

Разом з тим, вищевказані доводи ОСОБА_1 можуть бути більш ретельно перевірені тільки відповідними компетентними органами в межах кримінального розслідування, оскільки останній фактично звинувачує працівники поліції у вчиненні дії, які мають ознаки кримінального правопорушення.

Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на те, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Зі змісту матеріалів справи вбачається, що правовою підставою для перевірки документів на право керування транспортним засобом у водія ОСОБА_1 було те, що останній, керуючи транспортним засобом , не вибрав безпечної швидкості та здійснив зіткнення з електроопором у зв`язку з чим стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

Зі вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом під час розгляду справи, вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування із працівниками поліції не заперечував факт керування транспортним засобом, добровільно пройшов огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер в присутності свідків, результат якого становив 1.48 % проміле, та наголошував на тому, що знає як проходити огляд за допомогою приладу Драгер, оскільки неодноразово проходив відповідний огляд та знає, що результат буде позитивним. ОСОБА_1 були роз`яснені працівником поліції його права та обов`язки.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку ОСОБА_1 при проходженні ним огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

Відповідно до матеріалів справи та відеозаписів з відеореєстраторів працівників поліції вбачається, що правовою підставою для пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння було саме виявлення працівником поліції наявних ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Вказаними відеозаписами зафіксовані реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити психологічне ставлення ОСОБА_1 до вчиненого правопорушення та додаткові обставини, які прямо вказують на нього, як на правопорушника, який керував транспортним засобом с явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вищевказані відеозаписи належним та допустимими доказами, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.

Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 розумів, що проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння саме як водій транспортного засобу у зв`язку з тим, що поліцейський підозрює його в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом і не вказував, що випив пиво вже після виклику евакуатора.

Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , пройшовши огляд на стан сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу, повністю погодився із отриманим позитивним результатом та визнавав, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції перевіряв доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а вжив алкогольні напої вже після того як викликав евакуатор.

Зокрема, суд першої інстанції вказав на те, що в судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , який показав, що дійсно близько 12.00 йому подзвонив ОСОБА_1 та сказав що в нього зламався автомобіль і попросив привезти домкрат і ключ. Десь через годину він приїхав на місце поломки, однак побачив, що автомобіль ОСОБА_1 завантажують на евакуатор.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що показання вказаного свідка мають істотні протиріччя та розбіжності з показаннями ОСОБА_1 , оскільки вказаний свідок не підтверджує його доводи про те, що він викликав евакуатор, а вказує, що останній сподівався відремонтувати транспортний засіб на місці поломки.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що під керуванням транспортним засобом необхідно розуміти умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.(ВС/ККС № 751/11193/16 від 20.06.2019).

Так, до матеріалів справи додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), у відповідності до якого було проведено огляд водія ОСОБА_1 у результаті із виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, результат огляду на стан сп`яніння був позитивний 1.48 % проміле.

З даним результатом огляду ОСОБА_1 був ознайомлений та погоджувався із його результатом, про що свідчить його власноручний підпис в акті огляду. Огляд було проведено у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому зазначено дані свідків із їх підписами.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять роздруківку приладу Drager Alcotest 6820 (а.с.3) тест №2398 в результаті огляду ОСОБА_1 поліцейським за допомогою технічного засобу 27.02.2021 року о 14 год. 57 хв. було встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту показав 1.48 %. Вказаний результат складений із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, підписаний ОСОБА_1 без жодних зауважень. (а.с. 3).

ОСОБА_1 було повідомлено, що за результатами огляду він перебував в стані алкогольного сп`яніння.

В матеріалах справи наявне свідоцтво про перевірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/3982 чинне до 24.07.2021 року про відповідність вимогам закону приладу Газоаналізатора Алкотест 6820 ARНЕ-0365 (а.с.9), що спростовує доводи апелянта про відсутність відповідного свідоцтва щодо приладу Драгер за допомогою якого було здійснено огляд водія ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння.

До матеріалів справи долучено направлення на огляд ОСОБА_1 водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Коломийської ЦРЛ (а.с.4). в направленні зазначено, що огляд водія було проведено за допомогою приладу Драгер 6820.

Згідно рапорту поліцейського СРПП Коломийського РВП ГУНП сержанта поліції Кутаповським А.А. (а.с.7), 27.02.2021 року о 15 год. в м. Коломия по вул.. Котляревського було виявлено транспортний засіб «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який не впорався із керуванням та здійснив зіткнення із електроопорою, в результаті чого було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст..124 КУпАП. У водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6820 в присутності двох свідків, на що останній погодився, результат огляну становив 1.48 % проміле. від проходження огляду в медичному закладі КНП Коломийської ЦРЛ водій відмовився в присутності двох свідків. На водія ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст..124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

До матеріалів справи також долучено рапорт поліцейського СРПП Коломийського РВП ГУНП старшого сержанта поліції Муселовського М.М. (а.с.8), в якому зазначені ідентичні пояснення поліцейського СРПП Коломийського РВП ГУНП сержанта поліції Кутаповського А.А (а.с.7) щодо обставин проходження водієм ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння 27.02.2021 року о 15 год. в м. Коломия по вул.. Котляревського за допомогою приладу Драгер 6820.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказані рапорти працівників поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Коломийського РВП про законність своїх дій.

Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовного дій працівників поліції, щодо оформлення ними протоколу про адміністративне правопорушення.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5-6), з яких вбачається, що вони 27.02.2021 року в м. Коломия по вул.. Котляревського були запрошені працівниками бути присутніми в якості свідків і в їхній присутності водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат огляду показав 1.48 % проміле, про що свідки засвідчили власноручними підписами. В поясненнях свідків зазначено, що вони були присутніми в якості свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на показання вищевказаних свідків, оскільки в порушення принципу безпосередності дослідження доказів останні не допитувались у судовому засіданні .

Разом з тим, вищевказані письмові пояснення свідків не є достатньо вагомими і не мають вирішального значення щодо висновку суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки сукупність інших доказів разом із відеозаписом, яким зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, дозволяють повно та об`єктивно встановити обставини, які мають істотне значення для розгляду справи по суті.

Апеляційний суд вважає безпідставним посилання на те, що працівниками поліції було порушено встановлений законом порядок проходження водія на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Зокрема, відповідно до відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, який долучено до матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено порядок та правильність проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння, після чого останній сказав що неодноразово проходив відповідний огляд, а тому знає його правила проведення, продув прилад Драгер, результат якого показав 1.48% проміле, після чого ОСОБА_1 було ознайомлено із результатом огляду 1.48 %. Після ознайомлення ОСОБА_1 із результатом проходження огляду 1.48 % проміле, останньому було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння в медичному закладу, на що ОСОБА_1 відмовився та повідомив, що з усім згідний, знає що прилад покаже позитивний результат та не бажає їхати до медичного закладу

ОСОБА_1 не висловлював зауважень на дії працівників поліції чи щодо неправомірності проходження огляду за допомогою приладу Драгер на визначення стану алкогольного сп`яніння, натомість на відеозаписі зафіксовано про повідомлення ОСОБА_1 результат огляду, з яким останній погодився.

В результаті перевірки вищевказаних доводів не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер проведено поліцейським в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився огляд.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до діючого закону водій самостійно вирішує чи погоджується він з результатом, який отримано при проведенні огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу або не погоджується з отриманим результатом.

У тому разі, якщо водій не погоджується з результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, то огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений у закладі охорони здоров`я. При цьому водій самостійно на власний розсуд вирішує це питання і не зобов`язаний вказувати причини з яких він не погодився з отриманим результатом. Однак, до цих причин можливо також віднести сумніви водія в тому, що прилад за допомогою, якого було проведено огляд не має сертифікату та свідоцтва про реєстрацію і не дозволяє отримати об`єктивний результат щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу, фактично свідчить про визнання водієм факту перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Згода водія з позитивним результатом огляду поліцейським за допомогою спеціального приладу свідчить про відсутність правових підстав для подальшого доведення цього факту у встановленому законом порядку, а саме для проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що апелянтом не надані докази, які свідчать про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений за допомогою приладу Алкотест Драгер 6820 не відповідав вимогам ст.266 КУпАП.

Апеляційний суд вважає доведеним те, що водій ОСОБА_1 27.02.2021 року о 14 год. 45 хв. в м. Коломия по вул. Котляревського керував автомобілем «VOLKSWAGEN GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «DRAGER» в присутності двох свідків. Результат тесту 1.48 %о. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такими чином, перевіривши сукупність доказів по справі, апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених доказів поза всяким розумним сумнівом доводить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу порушника та обставини, вчиненого адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 в мінімальних межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Ломничука Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв