Справа № 522/631/21
Провадження № 3/522/3153/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Федчишена Т. Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Портофранківського відділення Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

04 січня 2021 року неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 самовільно залишила місце мешкання, також, ОСОБА_2 пропускає заняття без поважних причин, з чого слідує, що її матір ОСОБА_1 а своїми діями порушила вимоги ст. 150 Сімейного Кодексу України.

Дії ОСОБА_1 працівниками поліції були кваліфіковані за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення повістки за указаним у протоколі місцем проживання та шляхом направлення SMS-повідомлень відповідно до заявки, поданої нею про отримання судових повісток повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлень за номером телефону, указаному в ній (а. с. 11), окрім того у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , у якій вона просить розгляд справи провести у її відсутність у зв`язку з хворобою.

За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачене частиною першою цієї статті, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, при кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП обов`язковому доведенню підлягає те, що особа, щодо якої порушено провадження у справі про адміністративне правопорушення, повторно протягом року піддавалась адміністративному стягненню за вчинення дій, передбачених частиною першою статті 184 КУпАП.

Відтак, обов`язковим доказом, який повинен бути долучений до матеріалів справи є постанова про притягнення протягом року особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.

Однак, матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме постанови суду, що набрала законної сили, а тому відсутні підстави для кваліфікації дій останньої за ознаками повторності, а саме за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч. 2 ст. 184 КУпАП на ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Частина перша статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Стаття 184 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних норм, що встановлюють обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками.

Як слідує зі змісту ч. ч. 1-7 ст. 150 СК Українибатьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджується зібраними у порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 142441 від 05 січня 2021 року, рапортом, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 04 січня 2021 року та ОСОБА_2 від 05 січня 2021 року.

З урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, суд вважає за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови складає 454 гривні.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 23, 24, 33-38, 184, 268, 279, 280, 283, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Т. Ю. Федчишена