Справа № 462/1019/21
ПОСТАНОВА

іменем України

25 червня 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу,

встановив:

09 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання постанови Залізничного районного суду м. Львова від 22 квітня 2021 року по справі № 462/1019/21 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП в частині стягнення з нього штрафу на строк 6 місяців, у зв`язку з відсутністю постійного місця праці, а також у зв`язку з утриманням неповнолітньої дитини.

Вивчивши клопотання, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно із ст. 298 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Частиною 1 ст. 308 КУпАП визначено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У відповідності до ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Згідно із ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Судом встановлено, що постановою Залізничного районного суду м. Львова від 22 квітня 2021 року по справі № 462/1019/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.

27 травня 2021 року Львівський апеляційний суд постановив апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Віняра Ю.С. залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 22 квітня 2021 року, - без зміни. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, відтак набрала законної сили 27.05.2021 року.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить розстрочити виконання постанови в частині штрафу у зв`язку з відсутністю постійного місця праці, а також у зв`язку з утриманням неповнолітньої дитини, однак не надає жодного документу на підтвердження цих обставин та неспроможності виконання постанови суду.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що постанова про накладення адміністративного стягнення має бути реалізована у стислі строки, інакше буде втрачена оперативність у застосуванні заходів адміністративного впливу, що відобразиться на ефективності, зменшенні виховного та попереджувального значення у боротьбі з адміністративними правопорушеннями.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно до частини 6 цієї статті, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 року при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання судового рішення - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому; надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки, рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування знаходиться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. При цьому, надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Однак, заявником ОСОБА_1 не зазначено жодних передбачених чинним законодавством обставин, які б свідчили про ускладнення чи неможливість виконання судового рішення і про необхідність розстрочення сплати накладеного адміністративного стягнення у виді штрафу, доказів на підтвердження існування таких обставин не надано, а відтак заява до задоволення не підлягає.

Крім цього, встановлено, що на час звернення з такою заявою примусове виконання вищевказаного судового рішення не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. 280, 283, 301, 304 КпАП України, ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» суддя,-

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: Іванюк І.Д.