ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1420/21

15 червня 2021 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в особi суддi Левчук В.В.

розглянувши матеріали, що надійшли від Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, непрацюючий, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2021 року у м.Костопіль Рівненської області по вул.1-го Травня 31 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , головним державним виконавцем Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), складено протокол №20 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, чим порушив вимоги ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Такі дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.3 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Таким чином, при розгляді справи адміністративне правопорушення за ч.3 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.3 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність за якою настає у разі повторного протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті.

Зміст вказаних положень ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить, що обов`язковою умовою кваліфікації дій особи за ч.3 ст.183-1 Кодексу та притягнення такої особи до відповідальності за вказаною частиною статті Кодексу є наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого цією частиною статті, а саме повторне протягом року вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та копію постанови Костопільського районного суду Рівненської області від 20.07.2020 у справі №564/1525/20.

Разом з тим, згідно постанови від 20.07.2020 у справі №564/1525/20 суд визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та звільнив останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення обмежившись усним зауваженням.

Відтак, ОСОБА_1 вважається таким, що не притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому суд дійшов переконливого висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Відповідно до ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, то провадження у вказаній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі №564/1420/21 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненської апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ. В. Левчук