ПОСТАНОВА

Іменем України

29 червня 2021 року с.м.т.Шевченкове

Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Тордія Е.Н.,

розглянувши адміністративний матеріал №637/579/21 (3/637/302/21), який надійшов з ВПД №1 (Шевченкове) Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Катеринівка Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянина України, не працюючого, інд. код НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст та фактично встановлені обставини.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 21 червня 2021 року, приблизно о 21.00 годині,гр-н. ОСОБА_1 знаходячись за місцем мешкання по АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насилля у відношенні свого батька ОСОБА_2 , ображав його нецензурними словами. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позиція учасників судового процесу.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився надав до суду письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Також вказав, що з батьком примирилися та претензій один до одного ніяких не мають. Сварка виникла із-за непорозуміння його матері до батька. При винесенні стягнення просив урахувати письмові пояснення матері та батька.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що по відношенню до свого сина ОСОБА_1 ніяких претензій не має та відносно нього поліцію не викликала ,так як син ОСОБА_4 ніяких протиправних дій відносно неї не вчиняв, а лише захищав. Просила цей факт урахувати при винесенні стягнення.

Суддя, вислухавши пояснення свідка ОСОБА_3 ,розглянувши письмові заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, а також наявні докази у справі, дійшов до наступного.

Мотиви суду та застосовані правові норми.

Статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачені кваліфікаційні ознаки, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і в його діях не спричинило тілесних ушкоджень.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи відповідно до ст. 19 Коснтитуції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначення «законності» або «згідно із законом» досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ

відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, в рішенні «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 27 квітня 2004 року ЄСПЛ нагадав, що фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Крім того, у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 року, заява №11901/02, в п. 60 ЄСПЛ зазначено, що «законність розуміють як фундаментальну юридичну категорію, що є критерієм правового життя суспільства і громадян; законність також розглядають як «принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин».

У правовій державі законність (правозаконність) є гарантією правомірності застосованого примусу».

З урахуванням положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Каге1іп v. Russia»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).Таким чином, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення.

При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Положеннями ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне право порушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Переконливих доказів того, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 Кодексом України про адміністративні правопорушення суду не надано, та в судовому засіданні не встановлено.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Таким чином суд вважає, що факт правопорушення, зазначений в адміністративному протоколі, відносно ОСОБА_1 не доведений.

Протилежного матеріали справи не містять.

Висновки суду щодо застосування адміністративного стягнення.

Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена Харківським апеляційним судом протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд Харківської області.

СУДДЯ