Справа № 462/497/21 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 33/811/738/21 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його представника адвоката Валігури Віталія Валерійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Валігури Віталія Валерійовича на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2021 року в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2021 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 454 грн.

Згідно з постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_2 , 21 січня 2021 року, близько 09 год. 15 хв. у м. Львові, вул. Суботівська, 7А, керував автомобілем марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, невідповідна поведінка, нестійка хода, від проходження огляду у встановленому законом порядку, для визначення стану сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням технічного приладу «Драгер» та у медичному закладі, в присутності двох свідків відмовився.

Окрім цього, ОСОБА_2 21 січня 2021 року, близько 09 год. 15 хв. у м. Львів, вул. Суботівська, 7А, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 підчас здійснення руху заднім ходом, не переконався в безпеці такого, не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснив наїзд на автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_3 , який зупинився позаду нього, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальних збитків.

Також, ОСОБА_2 , будучи причетним до ДТП залишив місце події, не повідомивши про це уповноважений підрозділ Національної поліції.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.10.9; 2.10. (а); (б); (д); 2.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2021 року адвокат Валігура В.В. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати, провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130КУпАП України.

Крім того просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2021 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не приймав участі в суді першої інстанції, копію рішення отримав 23 квітня 2021 року.

Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова судді суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, постановлена без всебічного дослідження всіх обставин та надання їм оцінки.

Зазначає, що ОСОБА_2 не було своєчасно повідомлено про час та місце розгляду справи.

Повідомляє, що 14 березня 2021 року у ОСОБА_2 погіршилося здоров`я, внаслідок чого він направив клопотання по пошті про відкладення розгляду справи на 18 березня 2021 року, проте суддею суду першої інстанції таке клопотання не було взяте до уваги.

Зазначає, що ОСОБА_2 рухаючись заднім ходом на автомобілі «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 почув сигнал водія «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_2 після чого відбулося зіткнення з вказаним авто, після ДТП ОСОБА_2 з авто не виходив, водій автомобіля «Volkswagen Transporter» ОСОБА_3 підійшов до авто ОСОБА_2 та намагався відкрити двері автомобіля, внаслідок чого ОСОБА_2 злякавшись за своє життя покинув місце ДТП.

У зв`язку з ДТП у ОСОБА_2 виник конфлікт з ОСОБА_3 в ході якого ОСОБА_2 витягнув ключі, а ОСОБА_3 подумав що це ніж, після чого ОСОБА_2 зайшов в будинок та випив 50 грам горілки.

Повідомляє, що після прибуття працівники поліції не представилися, заламали руки ОСОБА_2 та провели особистий огляд не повідомивши причину, запропонували пройти тест на приладі Драгер та в медичному закладі на виявлення стану сп`яніння, почали складати протокол про адміністративне правопорушення, та один з поліцейських сильно штовхнув ОСОБА_2 в плече.

Повідомляє, що поліцейські відмовилися викликати адвоката на прохання ОСОБА_2 , повідомили його, що суд визнає його винним в будь-якому випадку не повідомляючи ОСОБА_2 , не вручили копію протоколів про адміністративні правопорушення, повідомляли його, що якщо він не розпишеться в протоколі то посвідчення водія йому не повернуть, в подальшому не вручивши примірники протоколів про адміністративне правопорушення та не повернувши посвідчення водія поїхали.

Наголошує, що в працівників поліції не було доказів, що ОСОБА_2 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Звертає увагу, що дії працівників поліції під час складання протоколу є незаконними та грубо порушили конституційні права ОСОБА_2 та встановлений порядок в справах про адміністративне правопорушення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника в підтримку поданої апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задоволити, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стосовно строку на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2021 року, то з урахуванням того, що ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 не брали участі в суді першої інстанції, про результати розгляду справи дізналися 13 квітня 2021 року коли подали заяву про видачу копії рішення, копію постанови отримали 22 квітня 2021 року, суддя апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду в достатній мірі повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно з п. 2.10 (а,б,д) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції;

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема, протоколами про адміністративні правопорушення серії ААБ №106181 від 21 січня 2021 року, ДПР18 №538515 від 21 січня 2021 року та ОБ №194238 від 21 січня 2021 року, які підтверджуються письмовими поясненнями свідків та відеозаписом з нагрудної камери працівника патрульної поліції на якому ОСОБА_2 ховається на території прибудинкової території позаду будинку та після того як його було виявлено працівниками патрульної поліції відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків, окрім того зухвало поводиться по відношенню до працівників поліції та потерпілого в ДТП.

Доводи апелянта про те, що дії працівників поліції під час складання протоколу є незаконними та грубо порушили конституційні права ОСОБА_2 та встановлений порядок в справах про адміністративне правопорушення не заслуговують на увагу.

Як вбачається з відеозапису нагрудної камери працівника поліції, працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було дотримано в повному обсязі вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, роз`яснено йому в чому саме його підозрюють та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що суддею суду першої інстанції не було повідомлено ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Як вбачається з матеріалів справи та апеляційної скарги ОСОБА_2 повідомлялося повістками про час та місце розгляду справи, окрім того адвокат Валігура В.В. в апеляційні скарзі вказав, що ОСОБА_2 спілкувався з помічником судді суду першої інстанції та останній повідомив його про час та місце розгляду справи, крім того 19 березня 2021 року на адресу суду першої інстанції поступило клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи апелянта, що суддя суду першої інстанції не взяв до уваги його клопотання внаслідок чого порушив його права не заслуговують на увагу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП, неявка особи відносно, якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не прибула до суду, про причини неявки не повідомила вчасно, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала.

Крім того, участь у судовому засіданні з розгляду питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП є правом, а не обов`язком особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, що дії працівників поліції в частині того, що вони не представились та не пред`явили ОСОБА_2 свої службові посвідчення, не спростовує факту вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того доводи адвоката, що ОСОБА_2 злякався за своє життя та тому покинув місце ДТП не знайшли свого підтвердження.

Як вбачається з відеозапису нагрудної камери працівників поліції ОСОБА_2 поводив себе зухвало, опирався законним вимогам працівників поліції, переховувався від них на території приватного подвір`я, не визнавав своєї вини у вчиненому ДТП.

Доводи апеляційної скарги, що працівник поліції штовхнув його в плече не заслуговують на увагу.

Як вбачається з відеозапису нагрудної камери ОСОБА_2 грубо порушував соціальну дистанцію та не виконав вимогу працівника поліції зберігати соціальну дистанцію в період запроваджених карантинних обмежень на території України.

Доводи апеляційної скарги, що в ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виник конфлікт внаслідок ДТП і останній переплутав ключі з ножем не беруться до уваги суддею апеляційного суду, оскільки даний факт не впливає на вчинені адміністративні правопорушення ОСОБА_2 .

Доводи, що ОСОБА_2 зайшов в будинок та випив 50 грам горілки не заслуговують на увагу оскільки як вбачається з відеозапису нагрудної камери працівників поліції ОСОБА_2 переховувався від працівників поліції.

Доводи апеляційної скарги, що працівники патрульної поліції порушили право на захист та не забезпечили участь адвоката при складанні протоколу, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1 ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Як вбачається з відеозапису нагрудної камери працівники поліції повідомили ОСОБА_2 про те, що він має право скористатися правовою допомого та повідомити свого адвоката, проте останній не скористався таким правом під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи ОСОБА_4 , що ОСОБА_2 не вручили копію протоколу, та не повернули посвідчення водія не знайшло свого підтвердження, як вбачається з протоколу, ОСОБА_2 відмовився отримувати тимчасове посвідчення та підписувати протокол про адміністративне правопорушення, також отримувати його копію, дані факти також підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Доводи апелянта, що ОСОБА_2 злякавшись за своє життя покинув місце ДТП не заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 2.10(а, д) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції.

Як вбачається з відеозапису ОСОБА_2 не виконав дані вимоги ПДР України, окрім того він всіляко намагався уникнути покарання за вчинене ДТП, та поводив себе зухвало, не звертав уваги на прохання жінки, щодо визнання вини в ДТП та заспокоїтися.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_5 , яка підтвердила пояснення надані особою яка притягується до адміністративної відповідальності, проте зазначені пояснення спростовуються матеріалами справи, відеозаписом нагрудної камери працівників поліції та письмовими поясненнями свідків та потерпілого.

З матеріалів справи вбачається та було встановлено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_2 вчинив грубе порушення порядку користування спеціальним правом - правом керуванням транспортними засобами, оскільки керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що було підтверджено під час розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій, та відмовився від огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, крім того, ОСОБА_2 , скоїв ДТП та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на викладене, у судді апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст. 122-4,ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_2 суддя також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням його особи, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги представника особи яка притягується до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

поновити адвокату Валігурі Віталію Валерійовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суд м. Львова від 18 березня 2021 року.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2021 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Валігури Віталія Валерійовича залишити без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.