П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2021 Справа №607/11306/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої по АДРЕСА_1 , зареєстрована по АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №516090 від 21 травня 2021 року, 21 травня 2021 року о 21 год. 13 хв. ОСОБА_1 за місцем проживання по АДРЕСА_1 ухилялась від виконання встановлених законом батьківських обов`язків, щодо виховання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , 2012 року народження, ОСОБА_3 , 2007 року народження, а саме перебувала в стані алкогольного сп`яніння та в їх присутності виражалась нецензурною лайкою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Вказала, що належним чином виконує обов`язки щодо виховання дітей. Щодо висловлювання нецензурною лайкою в присутності дітей зазначила, що у встановленому законом порядку притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, зокрема за висловлювання нецензурною лайкою в сторону своєї матері.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши в сукупності наявні в матеріалах докази, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частина перша статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Так, Законом України "Про охорону дитинства" визначено, що батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Обов`язки батьків викладені у ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно з якою батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до Закону України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 N 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №516090 від 21 травня 2021 року, всупереч ст. 256 КУпАП не викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, а саме, які конкретні дії ОСОБА_1 свідчать про ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Долучені до справи матеріали, а саме виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №142 від 21 травня 2021 року про те, що ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння та письмові пояснення ОСОБА_4 від 21 травня 2021 року стосуються обставин вчинення ОСОБА_1 відносно матері ОСОБА_4 домашнього насильства ІНФОРМАЦІЯ_2 у присутності неповнолітніх дітей.

Зазначені в протоколі обставин про те, що 21 травня 2021 року о 21 год. 13 хв. ОСОБА_1 за місцем проживання по АДРЕСА_1 ухилялась від виконання встановлених законом батьківських обов`язків, щодо виховання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , 2012 року народження, ОСОБА_3 , 2007 року народження, а саме перебувала в стані алкогольного сп`яніння та в їх присутності виражалась нецензурною лайкою у сторону матері, свідчать про вчинення насильства в сім`ї.

Так, у відповідності до пункту три частини першої статті 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина) - це дитина, яка стала свідком (очевидцем) такого насильства. Отже, вчинення домашнього насильства в присутності дітей охоплюється складом правопорушення яке передбачає відповідальність за насильство та саме по собі не є достатнім доказом ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей та не потребує такої додаткової кваліфікації.

Більше того, судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення останньою 21 травня 2021 року відносно ОСОБА_4 домашнього насильства та постановою Тернопільського міськрайонного уду Тернопільської області від 29 червня 2021 року останню притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 184, 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька