П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/66/21

Провадження №3/377/19/21

23 березня 2021 року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання Маряхіної І.В., прокурорів Сосюра О.М., Младаневич З.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника адвоката Озерова О.С., справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу №313 від 28.01.2021 року ОСОБА_1 , обіймаючи посаду виконуючого обов`язки генерального директора державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону та примітки до ст. 1726 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог пунктів 7, 8 та 10 ч.1 ст.46 даного Закону 12.04.2020 подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію за 2019 рік (виправлену) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в розділах 11, 12 та 14 якої зазначив завідомо недостовірні відомості (не вказав дохід сина на суму 28 962,58 грн., грошових активів у розмірі 72 000 грн., які станом на 31.12.2019 не повернуто ПП «Толеріада» та відомостей про свій видаток у розмірі 122 600 грн. на придбання 24.05.2019 транспортного засобу), які відрізняються від достовірних на загальну суму 223 562,58 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 1726 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, не визнав, суду повідомив, що у його декларації відсутні відомості, які відрізняються від достовірних на суму від 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а також відсутній умисел на подання завідомо недостовірних відомостей у декларації.

Його адвокат - підтримав ОСОБА_3 , просив закрити провадження у справі оскільки в діях його клієнта відсутній склад адміністративного правопорушення.

Допитаний у суді як свідок ОСОБА_4 , суду повідомив, що є повнолітньою особою, з батьками сумісного господарства не веде, у другій половині 2020 року він не проживав разом з батьками, жив у своєї дівчини. Оскільки він повнолітній то веде самостійно свій бюджет і не повідомляв своїх батьків про свої доходи які отримав у 2020 році.

Прокурор обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначила про наявність в діях ОСОБА_3 , ознак діянь, передбачених ч.4 ст.172-6 КУпАП, вважала що в діях останнього є склад адміністративного правопорушення і його необхідно піддати адміністративному стягненню у виді штрафу.

Заслухавши участників судового засідання дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що наказом Державного агентства України з управління зоною відчуження від 18.03.2016 №42-ОС «Про призначення виконуючого обов`язки генерального директора ДСП «Чорнобильська АЕС» ОСОБА_1 з 19.03.2019 призначено на назначену посаду в цьому підприємстві. У відповідності до ч.З ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Таким чином, згідно з абзацом 14 ч.1 ст.1 Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч.1 ст.З цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону. Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону посадові особи юридичних осіб публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону. Отже, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, є суб єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією зокрема згідно з абзацом 15 частини 1 статті 1, абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення. Частиною 1 статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП, визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на подання завідомо недостовірних відомостей.

При цьому, суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає, що адміністративне правопорушення по своїм суб`єктивним властивостям - діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів.

Ці органічно зв`язані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст суб`єктивної сторони правопорушення. Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідкам. Вина - це обов`язкова умова адміністративної відповідальності.

Умисел - це відношення пізнавальної можливості і волі суб`єкта до вчиненого ним діяння. Його обов`язкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння (бездіяльності), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок - такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина - це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності. Вказане повністю кореспондується із позицією Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 зазначив, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Досліджені докази в їх сукупності не підтверджують факт того, що ОСОБА_3 , умисно в розділах 11, 12, 14 декларації за 2019 рік (виправленій) зазначив завідомо недостовірні відомості, а саме: не вказав дохід сина (28 962,58 грн), грошові активи, які не повернуті ПП «Толеріада» (72 000,00 грн) та відомості про видаток на купівлю машини (122 600,00 грн). Всього на суму 223 562,58 грн. Суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , при подачі декларації відсутній умисел на подання завідомо недостовірних відомостей у декларації.

Враховуючи неспростовані заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, керуючись принципом верховенства права, закріпленого у статті 8 Конституції України, вважаю, що немає достатніх підстав для притягнення ОСОБА_5 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Керуючись ст. ст. 279, 280, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. О. Малишенко