ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/958/21 Головуючий в І інстанції: Сіянко В.М.
Провадження №33/819/290/21 Доповідач: Вейтас І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Вейтас І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 червня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає адресою: АДРЕСА_1 , учня 11 класу, Херсонського фізико-технічного ліцею Херсонської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривні.

Відповідно до постанови судді ОСОБА_1 08 квітня 2021 року об 11 годині 50 хвилин в м. Херсон по вул. Залаегерсег керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не мав права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, 22 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності судом не було враховано, що він є школярем та не має самостійного заробітку, щоб сплатити накладений на нього штраф. Судом не враховано, що будь-яких інших порушень Правил дорожнього руху ним не вчинялось, матеріальна шкода відсутня, до адміністративної відповідальності він раніше не притягувався. Зазначає, що судом першої інстанції не розглянуто можливість застосування до нього заходів впливу, що передбачені ст.24-1 КУпАП, як це передбачено ст.13 КУпАП щодо осіб, віком від 16 до 18 років, які вчинили адміністративні правопорушення. Вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції були встановлені обставини, які вказують на малозначність вчиненого ним адміністративного правопорушення. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.06.2021 року скасувати, ухвалити нову постанову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення малозначного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Перевіривши доводи поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

За змістом частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Як вбачається із матеріалів справи, розгляд справи в суді першої інстанції було проведено у відсутності ОСОБА_1 .. Копію постанови направлено ОСОБА_1 03.06.2021 року, однак дані щодо отримання ним вказаної копії постанови суду в матеріалах справи відсутні. В матеріалах справи наявна розписка, про те, що копію постанови суду від 03.06.2021 року ОСОБА_1 отримав 22 червня 2021 року (а.с.14). Того ж дня ОСОБА_1 здав апеляційну скаргу до Голопристанського районного суду Херсонської області.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції вважає поважними причини пропуску строку звернення з апеляційною скаргою та можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 червня 2021 року .

Заслухавши поясненняОСОБА_1 та його матері ОСОБА_2 , які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, представника служби у справах дітей та соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю виконавчого комітету Голопристанської міської ради, яка не вважає вказане адміністративне правопорушення малозначним, однак, вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 заходи впливу передбачені ст.24-1 КУпАП, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Під час підготовки справи до апеляційного розгляду та перевірки доводів апеляційної скарги судом апеляційної інстанції було витребувано у Голопристанського районного суду Херсонської області рішення зборів суддів щодо спеціалізації суддів в розгляді справ щодо неповнолітніх.

Так, відповідно до протоколу № 16 зборів суддів Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2018 року вирішено обрати суддю ОСОБА_3 уповноваженим здійснювати кримінальні провадження щодо неповнолітніх строком на 3 роки з 03.12.2018 року.

Отже доводи апеляційної скарги про те, що справа щодо ОСОБА_1 розглянута неповноважним судом є безпідставними. Той факт, що справа розглянута за відсутності служби у справах дітей та соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю, в разі дотримання судом вимог законодавства щодо загального порядку розгляду справи за участю неповнолітньої особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та з враховуванням участі служби у справах дітей та соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, не є підставою вважати постанову суду першої інстанції незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення слідує, що згідно протоколу по адміністративне правопорушення серії ДПР18 №111948 від 08.04.2021 року ОСОБА_1 08 квітня 2021 року об 11-50 годині в м.Херсоні по вул.Залаегерсег, 23 здійснював рух на транспортному засобі «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не мав права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1.А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126 КУпАП. (а.с.3) В протоколі ОСОБА_1 надав пояснення, відповідно до яких погодився, з тим, що вчинив вказане правопорушення.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП також підтверджується письмовими поясненнями матері правопорушника ОСОБА_2 , згідно з якими її син ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, який передано їй для подальшого використання (а.с.4).

Враховуючи наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховував конкретні обставини правопорушення, особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності не притягувався, на момент вчинення адміністративного правопорушення не досяг повноліття, судом врахована, як обставина, що пом`якшує відповідальність - вчинення правопорушення неповнолітнім, обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. 35 КУпАП судом першої інстанції не встановлено.

ОСОБА_1 , не оспорюючи факт вчинення адміністративного правопорушення та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, що передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, просить звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення малозначного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За положеннями статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Законом України № 1231-IX від 16.02.2021 року, що набрав чинності 17.03.2021 року, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» статтю 22 КУпАП доповнено Приміткою наступного змісту: «Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - четвертою статті 126 та статтею 130 цього Кодексу).

Отже, з врахуванням вказаних положень КУпАП у суду відсутні підстави для застосування до вказаного правопорушення, що вчинене ОСОБА_1 положень статті 22 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з судом першої інстанції, щодо адміністративного стягнення, яке застосовано до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене частиною 2 статті 126 КУпАП.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень статті 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Оскільки законодавством встановлено що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративного правопорушення, в тому числі, передбаченого статтею 126 КУпАП, вказані особи підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах, суд першої інстанції, враховувавши те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не притягувався, на момент вчинення адміністративного правопорушення не досяг повноліття, правильно застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції частини 2 статті 126 КУпАП.

Доказів на спростування висновків місцевого суду апелянтом у апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході апеляційного розгляду не здобуто.

Із огляду на вищезазначене, постанова місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 червня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 03 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду І. В. Вейтас