Справа № 946/4289/21
Провадження № 3/946/1606/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2021 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_1 31 травня 2021 року о 23:37 годині в м. Ізмаїл Одеської області по вул. Болградське шосе біля буд. 3 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, але від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 01 червня 2021 року о 00:55 годині в м. Ізмаїл Одеської області по вул.Болградське шосе біля буд. 20 керував тим же транспортним засобом «ВАЗ 2108» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 також з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, але від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку знов відмовився, порушивши п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягуваний ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №077569 31 травня 2021 року притягуваний був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується даними відеозапису, на якому зафіксовано, як поліцейський повідомив притягуваному, що справа про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП розглядатиметься Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 10 червня 2021 року о 10:00 годині. Зазначені обставини дають змогу суду дійти висновку про наявність даних ро своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.

Відповідно до даних службової записки керівника апарату суду, з 13 березня 2021 року в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області не здійснюється відправка поштової кореспонденції у зв`язку з відсутністю маркової продукції, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості відкласти судове засідання та здійснити повторний виклик притягуваного.

Справу може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Оскільки є дані про своєчасне сповіщення притягуваного ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Вина ОСОБА_1 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до даних протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 31 травня о 23:37 годині, а згодом і 01 червня 2021 року о 01:00 годині керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, але відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку. Суд визнає ці докази таким, що складені повноважними особами, а саме поліцейськими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які відповідно до абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП є уповноваженими особами органів внутрішніх справ (Національної поліції) на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст. 130 КУпАП.

Крім того, на відеозаписі подій правопорушень, що мали місце 31.05.2021 р. о 23:37 годині та 01.06.2021 р. о 00:55 годині, з відеотехніки службового транспортного засобу зафіксовано, як автомобіль «ВАЗ 2108» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням притягуваного ОСОБА_1 рухався, після чого був зупинений поліцейськими. На відеозаписі подій цих правопорушень з однострою поліцейських зафіксовано, що за кермом вказаного транспортного засобу в обох випадках перебував саме притягуваний ОСОБА_1 . Також на відеозаписах подій правопорушень зафіксовано, як працівники поліції пропонували притягуваному ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці поліцейським за допомогою технічних засобів або лікарем в медичному закладі, однак притягуваний ОСОБА_1 в обох випадках відмовився від цього.

Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. № 1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Зі змісту ч. 1 ст. 266 КУпАП випливає, що оглядові на стан алкогольного сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положенні» Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу І «Загальні положення» Інструкції визначені ознаки алкогольного сп`яніння, які дають підстави поліцейському вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння, серед яких різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, які були виявлені поліцейським у притягуваного ОСОБА_1 , а тому були підставами для проведення його огляду.

Відповідно до п. 2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, з сукупності усіх досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_1 в порушення вимог вказаного п. 2.5 ПДР на вимогу поліцейських пройти у встановленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння двічі 31.05.2021 р. о 23:37 годині та 01.06.2021 р. о 00:55 годині відмовився.

При цьому на ступінь вини притягуваного ОСОБА_1 в порушенні ним два рази вимог п. 2.5 ПДР не може вплинути не застосування після фіксації першого порушення такого заходу забезпечення провадження в справі про адміністративне правопорушення як тимчасове затримання транспортного засобу працівником уповноваженого підрозділу Національної поліції, передбачений ст. 2652 КУпАП. Так, ч. 1 ст. 2652 КУпАП встановлено не безумовне застосування цього заходу забезпечення провадження, а передбачені певні передумови, які дають поліцейському підстави для його застосувати. Крім того, ч. 2 ст. 2652 КУпАП передбачений обов`язок поліцейського надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та його місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а ч. 3 зазначеної статті КУпАП встановлені випадки, коли транспортний засіб взагалі не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик. В решті решт, невжиття поліцейським заходів забезпечення провадження не звільняє притягуваного від неухильного виконання вимог ПДР.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в їх вчиненні. У даному випадку, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 вчинив два тотожних правопорушення, суд не може вийти за межі висунутого обвинувачення та кваліфікувати друге з них за кваліфікуючою ознакою повторності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, що не вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки це погіршить становище притягуваного.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. А, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив два тотожних правопорушення, то стягнення на нього має бути накладено в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП.

Суд також враховує характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень, його особу, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також те, що ОСОБА_1 вчинив умисні правопорушення, характер яких вказує на те, що вони є грубими, що відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП є однією з підстав для накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Відповідно до даних довідки старшого інспектора з особливих доручень ВОНС в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП Мірча В.М. 14.06.2017 р. отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 .

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , а також безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, що складає 454 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І. Яковенко