Справа №591/1081/21 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.
Номер провадження 33/816/192/21 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23.02.2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 23.02.2021 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 13.02.2021 року о 17.59 год у м. Суми по вул. 20-років Перемоги, 5 Б, керував т/з BMWх6, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 в присутності двох свідків, проба позитивна 0,69 проміле, відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чим порушив п. 2.9(а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 23.02.2021 року скасувати, а провадження відносно нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог стверджував, що рішення суду прийняте з порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування всіх обставин справи та з порушенням права на захист. Звертав увагу на наступні порушення:

- безпідставне врахування письмових пояснень свідків як доказів, тоді як безпосередньо в судовому засідання такі особи судом не допитувались;

- розгляд справи у його ( ОСОБА_1 ) відсутність та безпідставні посилання суду на те, що йому було відомо про дату, час і місце судового засідання, оскільки про це поліція йому не повідомляла хоч протокол він дійсно і підписав;

- порушення права на захист, оскільки суд розглянувши справу у його ( ОСОБА_1 ) відсутність, фактично позбавив його можливості скористатись правовою допомогою захисника, як можливості надавати пояснення, заперечення та знайомитись з матеріалами справи.

Апеляційним судом вживались заходи по сповіщенню особи, яка подала скаргу про дату, час і місце судового засідання, однак 31.03.2021 року (а.с. 30), 18.05.2021 року (а.с.34) та 22.06.2021 року (а.с. 41) в судові засідання ОСОБА_1 не з`явився. Перший раз судове засідання було відкладено з урахуванням поданого ОСОБА_1 клопотання, в якому він просив відкласти слухання справи на іншу дату через його відрядження, в друге засідання ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки не повідомив та поштове відправлення про дату і час слухання справи не отримав (а.с. 35). В призначене на 22.06.2021 року судове засідання, яке апеляційним судом призначено вже втретє, особа, що подала скаргу також не з`явилася, причин неявки не повідомила та клопотання про відкладення слухання справи на іншу дату не подала.

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Також, Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вказані обставини, зокрема обізнаність особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 про її перебування на розгляді в Сумському апеляційному суді, зважаючи на те, що останній в період з 31.03.2021 року по 22.06.2021 року до апеляційного суду так і не з`явився і не надав доказів існування обставин, що об`єктивно перешкоджають йому взяти участь в судовому розгляді, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 розглянути без його участі.

Тому, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, п.2.9. «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 вимог п.2.9. «а» ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1);

- результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», згідно якого ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння з показником 0,69 % проміле алкоголю в крові (а.с. 2),

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», згідно якого ОСОБА_1 поставив свій підпис в графі "з результатами згоден " (а.с. 3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 13.02.2021 року, відповідно до яких: в їх присутності, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою газоаналізатора Drager на стан алкогольного сп`яніння, на що особа погодилася. З результатом тесту особа також погодилась (а.с. 4, 5);

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, які надійшли разом із протоколом про адміністративне правовопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків проходить обстеження на стан алкогольного сп`яніння, а також - не висловлює жодних заперечень щодо отриманого результату і виявленого стану алкогольного сп"яніння з показником 0,69 % проміле алкоголю у крові (а.с.9).

Дослідивши вказані матеріали та пояснення свідків, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9. «а» ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , про порушення його права на захист, права знайомитись з матеріалами справи, подавати клопотання чи пояснення в ній, а також про безпідставний розгляд справи, у його ОСОБА_1 відсутність, то їх суд апеляційної інстанції вважає безпідставними з огляду на те, що дійсно, як правильно встановлено судом першої інстанції, протокол про адміністративне правопорушення містить підпис ОСОБА_1 про те, що йому відомо про дату, час і місце судового засідання, про що також апелянт не заперечував в апеляційній скарзі. При цьому, не явка ОСОБА_1 до суду нічим не пояснюється. Апелянт не наводить обґрунтованих підстав стверджувати про те, що дійсно в даному випадку суд допустив порушення його права на захист, оскільки з моменту складення відносно ОСОБА_1 матеріалів про вчинення правопорушення, останній не був позбавлений можливості ні знайомитись з ними, ні подавати суду клопотання та заперечення, ні забезпечити себе належною правовою допомогою.

Також апеляційний суд не може погодитись з твердженнями апелянта про безпідставне врахування судом першої інстанції пояснень свідків, лише через те, що вони письмові, оскільки жодних обґрунтованих підстав їм не довіряти ОСОБА_1 не вказав. Пояснення свідків узгоджуються з іншими матеріалами справи в своїй сукупності та їм не суперечать.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав. Упередженості суду першої інстанції при розгляді матеріалів справи апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Зарічного районного суду м. Суми від 23.02.2021 року та закриття провадження по справі, як того просив апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 23.02.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.