П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 185/4321/21

Провадження № 3/185/1369/21

09 липня 2021 року м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Косюк А. П.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, місце роботи: працює в магазині «Варус», продавцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 121316 від 30.05.2021 року вбачається, що 30.05.2021 року о 17-00 год. гр. ОСОБА_1 за місцем проживання: АДРЕСА_2 , відносно матері вчинила психологічне домашнє насилля, що виражалось провокування конфлікту та вигнала матір з дому на вулицю. Зазначені дії органом внутрішніх справ кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала та зазначила, що матір на вулицю не виганяла, конфлікт не провокувала, ніякого насильства стосовно своєї матері не вчиняла.

Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду повідомлялася належним чином. Вважаю можливим розглянути справу за її відсутності.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та докази наявні у матеріалах справи, приходить до висновку, що посадова особа органу поліції не надала доказів, які підтверджують що гр. ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували протиправні дії ОСОБА_1 , а саме: свідки події, які б підтвердили обставини вчинення насильства та їх пояснення, а тобто чи були нецензурні висловлювання, погрози, дії фізичного характеру направленні на фізичне чи психологічне насилля та інше гр. ОСОБА_1 по відношенню до гр. ОСОБА_2 , а також інші докази, такі які зроблені та зафіксовані аудіо-відео пристроями. До заяви та письмового пояснення гр. ОСОБА_2 суд ставиться критично, оскільки вони не є тими доказами, які підтверджували у сукупності факт вчинення даного адміністративного правопорушення, суд вважає її пояснення однобічним суб`єктивним ставленням її до особи, яка притягається у даному випадку до відповідальності, а тому суд вважає, що докази наявні у матеріалах справи не можуть бути підставою для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з неможливістю встановлення в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга, не була подана протягом десяти днів.

У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. П. Косюк