Справа №: 310/4681/21
3/310/2043/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 червня 2021 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Богомолова Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює в Адміністрації Бердянського морського порту ведучим інженером безпеки судноплавства, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2021 року на адресу Бердянського міськрайонного суду надійшов адміністративний матеріал, згідно якого, 27 травня 2021 року о 11 годині 25 хвилин в м. Бердянськ, по вул. Центральна 56, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Peugeot 307 державний номерний знак НОМЕР_2 , при виїзді з місця стоянки заднім ходом, не впевнився у безпеці руху та здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 21074, державний номерний знак НОМЕР_3 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди до якої він причетний. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.10 «А» Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні притягнутий ОСОБА_2 пояснив, що 27 травня 2021 року приблизно о 11 годині 25 хвилин він дійсно керував автомобілем Peugeot 307 державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Бердянськ, по вул. Центральна 56 та виїжджав з місця стоянки заднім ходом. Стверджує, що коли здавав заднім ходом відчув легкий поштовх та подумав, що зачепив бордюр, тому поїхав далі. Зауважив, що приблизно через хвилин 10, як він знову припаркував автомобіль та вийшовши з автомобілю побачив на номерному знаку свого автомобіля пошкодження, нетипові для пошкоджень від бордюру та зрозумівши, що скоріш за все він зачепив якийсь автомобіль, він одразу повернувся на місце скоєння ДТП. В цей час на місці ДТП вже були працівники поліції, які тільки що під`їхали. Зауважив, що з потерпілим він вирішив усі питання матеріального характеру на місці. Потерпілий до нього претензій не має. Пояснив, що у нього не було умислу скритися з місця ДТП.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно припису ст. 8 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Між тим, відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписом ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року за №3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.

Разом із цим, за змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини «Бендерський проти України» від 15.11.2007 року зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені.

Диспозиція зазначеного адміністративного правопорушення є бланкетною - посилається на правила дорожнього руху, при порушенні яких утворюється склад адміністративного правопорушення.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 ставиться у провину порушення пункту 2.10 «А» ПДР України.

Відповідно до пункту 2.10 «А» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди з порушенням встановлених нормативно-правовими актами правил.

Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Суб`єктом правопорушення є - водій транспортного засобу, а також інші учасники дорожнього руху, які залишили місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таким чином, за конструкцією ст. 122-4 КпАП України суб`єктивна сторона залишення місця ДТП пригоди водієм, який до неї причетний, характеризується наявністю вини у формі умислу .

При цьому вина являє собою психічне ставлення до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків. Тобто водій чи інший учасник дорожнього руху розуміє, що скоює дане адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 10 КпАП України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Як правило, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди є способом приховання вини.

Проте, за фактичних обставин справи ОСОБА_2 , не зрозумівши про скоєне ДТП, від`їхав до міської лікарні, де вийшовши із автомобіля, побачив злегка прим`ятий номерний знак, повернувся на місце дорожньо-транспортної пригоди, куди одночасно з ним і приїхали викликані іншим водієм працівники поліції. Тому про наміри ОСОБА_2 умисно залишити місце ДТП з метою приховання причетності до його вчинення - матеріали адміністративної справи об`єктивно не свідчать .

Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з урахуванням первісного визначення принципу «поза розумним сумнівом» у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведеність винуватості особи та її подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає припиненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду Л.В. Богомолова