Номер провадження: 33/813/290/21
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Альбрехта І.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Коваль О.А.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Коваль О.А. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.01.2021 року,-

встановив:

оскаржуваною постановою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1200 (тисяча двісті) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Згідно з оскаржуваною постановою, 27.10.2020 року, о 23 год. 15 хв., в м. Одесі по вул. Академіка Вільямса, 84а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ООР, за адресою: м. Одеса, вул. Воробйова, 9. Відповідно до медичного висновку №001334 від 03.11.2020 року, ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою судді районного суду захисник Коваль О.А. подала апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, стверджує про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та дослідженим доказам, просить скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Захисник зазначає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч.2 ст.130 КУпАП є незаконним, оскільки суддя районного суду в обґрунтування кваліфікації дій правопорушника, послався на існування постанови за ч.1 ст.130 КУпАП, яка стосується іншої особи, оскільки ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягувався. Також захисник стверджує, що ОСОБА_1 не було запропоновано огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими в присутності двох свідків, а одразу доставлено для проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, що порушує процедуру проведення медичного огляду та оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Крім того, захисник посилається на те, що в протоколі відсутні відомості про те, що огляд ОСОБА_1 проводився у присутності свідків, що також порушує норми діючого законодавства. Апелянт стверджує, що до матеріалів справи долучено висновок щодо результатів медичного огляду, який є недопустимим доказом, оскільки дата заповнення цього висновку є 03.11.2020 року, о 10:00 год., тоді як дата та час фактичного проведення огляду мали місце 27.10.2020 року, о 23:20 год., а ОСОБА_1 був доставлений на огляд 27.10.2020 року о 22:40 год., що свідчить про внесення до висновку завідомо неправдивих відомостей, є недопустимим доказом. Також апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування транспортним засобом після оформлення адміністративного протокола, що порушує процедуру оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Коваль О.А., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та долучені до справи докази; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується: довідкою згідно інформації порталу національної поліції (а.с.2); протоколом серії ДПР18 №064894 від 05.11.2020 року (а.с.3); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4); диском з відеозаписами обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.7); копією постанови Першотравневого районного суду Донецької області від 16.12.2019 року по справі №241/2410/19 (провадження в суді апеляційної інстанції №3/241/780/2019).

Апеляційний суд констатує, що досліджені судом докази, в своїй сукупності, поза розумним сумнівом доводять факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотично сп`яніння за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом 27.10.2020 року за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №064894 від 05.11.2020 року, але заперечував, що перебував в той час у стані наркотичного сп`яніння. Також, ОСОБА_1 фактично не заперечував, що постанова Першотравневого районного суду Донецької області від 16.12.2019 року по справі №241/2410/19 (провадження в суді апеляційної інстанції №3/241/780/2019), якою він визнаний винним за ч.1 ст.130 КУпАП, винесена відносно нього на підставі протоколу про адміністративне правопорушення щодо подій, які мали місце 15.11.2020 року в смт Мангуш Донецької області.

Доводи захисника про те, що постанова Першотравневого районного суду Донецької області від 16.12.2019 року по справі №241/2410/19 (провадження в суді апеляційної інстанції №3/241/780/2019) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП стосується іншої особи, а тому не могла враховуватися в даній справі, є безпідставними, оскільки реквізити вказаної постанови відповідають даним, викладеним у довідці інформаційного порталу Національної поліції (а.с. 2) та в оскаржуваній постанові.

При цьому, зміст вказаного судового рішення безперечно спростовує доводи захисника, а сам ОСОБА_1 не заперечує складання відносно нього протоколу за яким вказаною постановою районного суду він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП.

Той факт, що у довідці інформаційного порталу Національної поліції (а.с. 2), працівниками поліції помилково зазначено номер судового рішення апеляційної інстанції, а саме «№3/241/780/20» замість вірного (який зазначений в Єдиному реєстрі судових рішень - https/reyestr.court.gov.ua/Review/86382983) «№3/241/780/19», жодним чином не спростовує висновки судді районного суду щодо належності вказаної постанови, як доказу щодо попереднього притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що було вірно враховано при кваліфікації його дії при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також при прийнятті оскаржуваної постанови судді районного суду.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника про їх необізнаність щодо існування постанови Першотравневого районного суду Донецької області від 16.12.2019 року по справі №241/2410/19 (провадження в суді апеляційної інстанції №3/241/780/2019) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не впливає на правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , оскільки вказана постанова не оскаржувалася ОСОБА_1 та набрала законної сили 26.12.2020 року, що підтверджується даними Єдиного реєстру судових рішень (https/reyestr.court.gov.ua/Review/86382983).

Доводи захисника відносно недотримання працівниками поліції порядку проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , з посиланням на те, що йому не було запропоновано огляд на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими на місці зупинки в присутності двох свідків, що є порушенням процедури оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП, апеляційний суд визнає безпідставними, оскільки у відповідності до діючого законодавства медичний огляд особи на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичному закладі шляхом відібрання біологічних зразків (середовища) для подальшого проведення лабораторних аналізів, що мало місце в даній справі.

При цьому, присутність свідків під час проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я та відібрання зразків, діючим законодавством не визначепна.

Доводи захисника про те, що медичний висновок щодо результатів медичного огляду від 03.11.2020 року є недопустимим доказом, є безпідставними з огляду на те, що вказана у висновку дата його заповнення цілком очевидно пояснюється тим, що після проведення медичного огляду 27.10.2020 року, під час якого були відібрані біологічні зразки сечі, чого не заперечував ОСОБА_1 , подальше проведення лабораторного дослідження потребувало певного часу, а тому лише після отримання цих результатів, уповноважені особи медичного закладу мали право скласти та видати висновок медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Той факт, що у медичному висновку зазначені дата та час направлення ОСОБА_1 для проведення медичного огляду - 27.10.2020 року, о 22:40 год., але одночасно у висновку вказано про те, що ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу - 27.10.2020 року, о 23:20 год., не свідчать про недопустимість вказаного висновку, на чому наполягає сторона захисту, оскільки в даному випадку очевидною є технічна описка щодо вказаного часу при заповненні працівником медичного закладу висновку. При цьому, вказана технічна описка жодним чином не впливає на достовірність відомостей, викладених у висновку, в тому числі і з огляду на те, що ОСОБА_1 не спростовує факту проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я за обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, висновку щодо результатів медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та відеозапису події складання протоколу та проведення медичного огляду (а.с. 3,4,7). Також, апеляційний суд враховує той факт, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та медичного висновку не заперечував проти проведення медичного огляду та його результатів, що підтверджується його підписом, а також поясненнями в суді апеляційної інстанції.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді районного суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та які б слугували підставою для її скасування або зміни, стороною захисту не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

За викладених обставин, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП повністю доведена, а тому оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та вмотивованою, що свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Коваль О.А. залишити без задоволення, а постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.01.2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський