Справа №461/3812/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює на посаді начальника служби казначейства Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», проживає: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи начальником служби казначейства Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» в порушення вимог ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці, не забезпечила виплату заробітної плати працівникам через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Так, виплату заробітної плати за другу половину лютого 2021 року працівникам Філії проведено 04.03.2021 року, відповідно до платіжної відомості №43 (платіжне доручення №3497651 від 04.03.2021), наступна виплата заробітної плати (за першу половину березня 2021 року) проведена через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів - 22.03.2021 (платіжне доручення №3529893 від 22.03.2021), відповідно до платіжної відомості №58. Для здійснення виплати заробітної плати за першу половину березня 2021 року заявка - потреба на фінансування заробітної плати сформована 22.03.2021 року і передана до Департаменту казначейства АТ «Укрзалізниця».

Окрім цього, відповідно до наказу від 31.03.2021 №371/ос ОСОБА_2 звільнено з роботи 31.03.2021 року, згідно з наказом від 31.03.2021 року №364/ос звільнено з роботи ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Всі належні при звільненні кошти не виплачено вказаним працівникам у день звільнення, а перераховано в банк 01.04.2021 року платіжним доручення №3560377 для зарахування на особові рахунки звільнених працівників. Внаслідок того, що заявка - потреба на фінансування заробітної плати працівникам, які звільнені 31.03.2021 року, сформована та передана до Департаменту казначейства АТ «Укрзалізниця» 01.04.2021 року. Таким чином, ОСОБА_1 , будучи начальником служби казначейства Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», порущила вимоги ч.1 ст. 116 КЗпП України, ч.1 ст.117 КЗпП.

ОСОБА_1 подала до суду заперечення, які вона та її захисник підтримали в ході судового розгляду, де вказала, що порушення мало місце з огляду на об`єктивні причини, а саме фактично, сама заявка №Льв/372/19.03.2021, була сформована 19.03.2021 року, тобто з дотриманням 16-ти денного терміну, однак фінансування по ній, Департаментом казначейства АТ «Укрзалізниця», не могло бути здійснено, в той же день, а найшвидше тільки на наступний. Оскільки 20 та 21 березня були неробочі дні, то виплата по заявці від 19.03.2021 року, була здійснена у перший робочий день після вихідних 22 березня 2021 року. Щодо порушення та несвоєчасності проведення розрахункової плати двом працівникам регіональної філії, а саме несвоєчасність формування заявки №Льв/459/01.04.2021 року, на фінансування виплат, пов`язаних із їх (працівників) звільненням, відбулося в період 31.03.2021-01.04.2021 року, коли вона перебувала на лікарняному (з 24.03.2021 по 07.04.2021), що підтверджується відповідним листком непрацездатності, копію якого додала. Зазначила, що вказана заявка №Льв/459/01.04.2021, в період її відсутності була підписана заступником ОСОБА_4 . Просила врахувати, що за своїм змістом самі порушення є малозначними, сталися внаслідок об`єктивних причин, і не нанесли шкоди працівникам регіональної філії, від яких при цьому не було отримано жодних скарг.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 41 КУпАП передбачена відповідальність порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Згідно ст.24 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Забороняється провадити виплату заробітної плати у магазинах роздрібної торгівлі, питних і розважальних закладах, за винятком тих випадків, коли заробітна плата виплачується працюючим у цих закладах особам. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Відповідно до ст.115 КзПП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Згідно ч.1 ст.116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1 ст.17 КЗпП).

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення виявлено 23.04.2021 року, а тому строк визначений ст.38 КУпАП не закінчився.

При оцінці доказів суд керується принципом "поза розумним сумнівом», а саме, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення №ЛВ8241/411/АВ/П/3ПТ від 23.04.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 зауважень не висловлювала, вказавши, що в подальшому подібних порушень не допускатиме;

- актом за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог трудового законодаства №ЛВ8241/411/ПД/АВ;

- витягом зі статуту Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця»;

- випискою є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, наказом від 11.01.2020 року №90/ос про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника служби казначейства Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця»;

- витягом зі статуту Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця»;

- особовою карткою працівника ОСОБА_1 ;

- посадовою інструкцією начальника служби казначейства Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Бачкур О.В.;

- платіжними відомостями №43, 58,68;

- копією наказу про припинення трудового договору №371/ос від 31.03.2021 з ОСОБА_2 ,

- копією наказу про припинення трудового договору 364/ос від 31.03.2021 з ОСОБА_3 ;

- заявами на першу половину виплати на 22.03.2021, 05.03.2021;

- реєстрами оплати.

Так, з досліджених документів вбачається, що Філією не забезпечено виплату заробітної плати працівникам через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Так, виплату заробітної плати за другу половину лютого 2021 року працівникам Філії проведено 04.03.2021 відповідно до платіжної відомості №43 (платіжне доручення №3497651 від 04.03.2021), наступна виплата заробітної плати (за першу половину березня 2021 року) проведена через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, - 22.03.2021 (платіжне доручення №3529893 від 22.03.2021), відповідно до платіжної відомості №58. Для здійснення виплати заробітної плати за першу половину березня 2021 року заявка - потреба на фінансування заробітної плати сформована 22.03.2021 і передана до Департаменту казначейства АТ «Укрзалізниця». Внаслідок того, що заявка - потреба подана 22.03.2021 року.

Окрім цього, відповідно до наказу від 31.03.2021 №371/ос ОСОБА_2 звільнено з роботи 31.03.2021 року, згідно з наказом від 31.03.2021 №364/ос звільнено з роботи ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Всі належні при звільненні кошти не виплачено вказаним працівникам у день звільнення, а перераховано в банк 01.04.2021 платіжним доручення №3560377 для зарахування на особові рахунки звільнених працівників. Внаслідок того, що з заявка - потреба на фінансування заробітної плати працівникам, які звільнені 31.03.2021, сформована та передана до Департаменту казначейства АТ «Укрзалізниця» 01.04.2021, ОСОБА_1 , будучи начальником служби казначейства Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», порущила вимоги ч.1 ст. 116 КЗпП України, ч.1 ст.117 КЗпП. При цьому, доводи ОСОБА_1 щодо перебування на лікарняному не спростовують наведених порушень, а також не спростовують того, що до кола її безпосередніх обов`язків входить також і контроль та організація належного функціонування служби під час її відсутності.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП доведена повністю.

З огляду на викладене вважаю, що ОСОБА_1 допустила порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а саме вимог ст.115, ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до п. 3 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження.

Суд враховує, що ОСОБА_1 є начальником служби казначейства Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», однак зі свого боку не забезпечила контролю на підприємстві за дотриманням трудових прав підлеглих працівників, що і призвело до вчинення адміністративного правопорушення.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, правопорушення, вчинене ОСОБА_1 не спричинило значної шкоди суспільним чи державним інтересам. Суд враховує, що порушення строків виплати заробітної плати працівникам не носить системного характеру на підприємстві, мало місце у незначному проміжку часу та спричинено за наявності певних суб`єктивних факторів, таких як значний обсяг обов`язків і велика кількість документації для перевірки, виготовлення та обробки, а тому дане правопорушення не несе значного ступеня суспільної небезпеки та істотним чином не порушило трудових прав громадян.

Беручи до уваги конкретні обставини справи за яких вчинено правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , відсутність у матеріалах справи даних про негативні наслідки від вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, зокрема відсутність даних про притягнення до відповідальності, суд знаходить за можливе, на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП, у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись щодо неї усним зауваженням. Застосування щодо ОСОБА_1 такого виховного заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. ст.22, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.