КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/220/2021 Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Первушина О.С.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Курахове Мар`їнського району Донецької області, курсанта 511-пс навчальної групи військового гуманітарно-лінгвістичного факультету Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , гуртожиток

та представників Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка Зелінського Ю.С., Волкова А.Г.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 13 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 13 квітня 2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 215 (двохсот п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Як зазначено у постанові, 14.03.2020 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, перебував на території гуртожитку АДРЕСА_3 у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-20 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Огляд на стан сп`яніння за згодою ОСОБА_2 проводився із застосуванням приладу Алконт-М №00224, і згідно результатів вказаного приладу, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову,якою провадження по справі закрити.
Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що відносно нього був складений протокол за ч.З ст.172-20 КупАП, за появу на території військової частини в нетверезому стані, оскільки зараз в Україні діє особливий період, а тому застосовується частина 3 статті 172- 20 КУпАП, однак на думку ОСОБА_1 протокол ВІКНУ №5 про військове адміністративне правопорушення за ч.3ст. 172-20 КУпАП від 01.04.2020 року є недопустими доказом, оскільки відповідно до зазначеного протоколу моментом виявлення особи, яка вчинила правопорушення, є ніч з 14.03.2020 року на 15.03.2020 року, а сам протокол складено лише через 18 днів після моменту виявлення, що є порушенням статті 254 КУпАП та зумовлює недопустимість даного доказу.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що в протоколі не зазначено документ, яким засвідчується особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, тобто в графі Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, засвідчується: зазначено: виданий 17.09.2018 року, №002321738, тобто самого документу - не визначено, що є неналежним оформленням даної графи протоколу, що тягне за собою неналежність протоколу в цілому та окрім цього, не зазначається час вчинення адміністративного правопорушення в порушення вимог статті 256 КУпАП щодо зазначення місця, часу вчинення і суті адміністративного правопорушення, а визначається лише період доби - ніч та зазначене таким чином: в ніч з 14.03.2020 на 15.03.2020, що є на думку ОСОБА_1 неналежним оформленням часу вчинення адміністративного правопорушення, на що суддею першої інстанції не було звернуто уваги.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі звертає увагу, що протокол на його думку є недопустимим доказом з таких підстав: порушення порядку та часу складення протоколу, відсутність часу вчинення адміністративного правопорушення, відсутність назви документу, яким було засвідчено особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, зазначення щодо вчинення адміністративного правопорушення одночасно двома особами, особу другої з яких не було встановлено, відсутність свідків таїх пояснень, хоча з пояснень особи, яка склала протокол вбачається наявність свідка, підтвердження присутніми особами, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення відмовилась давати пояснення, та одночасне надання письмових пояснень особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, разом з протоколом, суду надані не належним чином засвідчені копії документів, а тому такі копії документів не набули юридичної сили та не могли бути використані як докази.

Апелянт також зазначає, що в його діях немає і не було складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, оскільки як вбачається з матеріалів справи щодо ОСОБА_1 , був складений протокол за ч.3 ст. 172- 20 КУпАП, оскільки зараз в Україні діє особливий період, а тому застосовується частина 3 статті 172-20 КУпАП, об`єктивною стороною правопорушення в даному випадку є поява на території військової частини в нетверезому стані,проте, як вказує ОСОБА_1 в апеляційній скарзі гуртожиток Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка не є військовою частиною, оскільки гуртожиток АДРЕСА_3 , є частиною студмістечка Київського національного університету імені Тараса Шевченка, тому об`єктивно не можна вважати даний гуртожиток навчального закладу територією військової частини, а тому відповідно місцем вчинення адміністративного правопорушення не є військова частина, а тому, стаття 172-20 КУпАП не може застосовуватись, оскільки відсутня об`єктивна сторона, виражена в появі особи в нетверезому стані на території військової частини, а тому на його думку провадження повинно бути закрито у , зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі Володько також вказує про те, що підставою для визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП, є квитанція (чек) алкотестеру, яка підтверджує наявність алкоголю у крові і відповідно перебування у стані алкогольного сп`яніння, але в даній справі, як зазначає ОСОБА_1 в основу постанови суддею першої інстанції покладено недопустимий доказ - тест №715 (без зазначення номера приладу в протоколі, який неналежним чином приєднано, не співпадає дата проведення перевірки 15.03.2020 року ; та час 06:23, перевірка була проведена через 3,5 години, окрім того направлено два тести №715 з невідомого спеціального технічного засобу, які повинні бути повністю ідентичними, але такими не є, оскільки при повному співпадінні номеру тесту «715», дати «15-03-2020», час тесту «06:23», дата повірки «05-09-2019», «результат: =2.15%о», але різна температура повітря в одну і ту ж хвилину, а саме «+22.0 °С» на одному тесті і «+22.5 °С», що фактично на думку ОСОБА_1 неможливо, щоб температура була різною в одну й ту ж хвилину, також ці чеки не є різними тестами, оскільки кожному з них присвоєно №715, відповідно вони повинні бути ідентичними, але такими не є, що підтверджує недостовірність), тест №715, в якому також не зазначено № і серію протоколу, до якого повинен бути прикладений даний тест, сама копія тесту не набула юридичної сили, оскільки не була належним чином засвідченою, а тому окрім того, що тест №715 є недопустимим по своїй суті також є недопустимим і з точки зору набуття копіями юридичної сили.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка Волков А.Г. просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 13 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представників Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка Зелінського Ю.С. та Волкова А.Г., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги,перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , результатами приладу Алконт-М №00224 від 15.03.2020 року, актом попереднього медичного огляду особи на стан алкогольного( наркотичного) сп`яніння та направленням на огляд особи з метою виявлення стану алкогольного (наркотичного) сп`яніння.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України з 2013 року на посаді курсанта військового гуманітарного лінгвістичного факультету Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, а отже є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП наступає за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, зокрема ч. 1 - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (аналогічне визнання поняття особливого періоду міститься ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року (Указ в.о. Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію») і триває до теперішнього часу.

Як вбачається з матеріалів справи в ніч з 14.03.2020 на 15.03.2020 року старший солдат ОСОБА_1 перебуваючи у звільненні вживав алкогольні напої після чого (приблизно о 04.00) прибув до гуртожитку АДРЕСА_3 , що є територією Військового інституту Київського національного Університету ім. Тараса Шевченка в цивільній формі одягу, де був помічений черговим гуртожитку підполковником ОСОБА_3 та офіцером оперативної групи капітаном ОСОБА_4 , після чого старший солдат ОСОБА_1 був направлений до ЦУ ВСП для визначення ступеня алкогольного сп`яніння у супроводі офіцера оперативної групи капітана ОСОБА_4 та після проходження експертизи тес №715 від 15.03.2020 прилад показав 2,15 проміле алкоголю у крові, що перевищує допустимі норми, тим самим порушивши ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що гуртожиток Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка не є територією військової частини є необґрунтованим оскільки, відповідно до ч.3 ст.3 ЗУ « Про збройні сили України» організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, а термін «військова частина» включає в себе в тому числі і військові навчальні заклади Збройних Сил України.

Інструкція зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, яка затверджена наказом Міністерства оборони України 18.07.2017 № 374, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2017 р. за № 982/30850, встановлює механізм складання протоколів про військові адміністративні правопорушення відносно військовослужбовців Збройних Сил України, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені главою 13-Б "Військові адміністративні правопорушення" Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), надсилання до районних, районних у місті, міських, міськрайонних судів протоколів та інших матеріалів про військові адміністративні правопорушення, а також порядок їх обліку у військових частинах (установах, закладах) та органах управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку).

Відповідно до розділу ІІ цієї Інструкції протокол про порушення, передбачені статтями 172-10 - 172-20 КУпАП, складається: командиром (начальником) військової частини або уповноваженим ним командиром підрозділу (далі - уповноважена посадова особа військової частини) у разі виявлення ним безпосередньо факту вчинення підлеглим військовослужбовцем військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб; уповноваженою посадовою особою органу управління Служби правопорядку у разі виявлення нею безпосередньо факту вчинення військовослужбовцем військового адміністративного правопорушення або отримання інформації про вчинення такого правопорушення від інших осіб.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що було порушено строк складання протоколу, спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а саме відповідно до наказу начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 16.03.2020 року №53- ОД було призначене службове розслідування по факту вживання алкогольних напоїв курсантом 511-пс навчальної групи старшим солдатом ОСОБА_1 (а.с.18), за результатом проведеного службового розслідування було виявлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, що підтверджується актом службового розслідування №1696 від 27.03.2020 року (а.с.11-15) та в цей же день на підставі акту службового розслідування, начальник Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка отримав інформацію про вчинення ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення, видав наказ від 27.03.2020 року №63-ОД (а.с. 4-6), яким уповноважив ТВО начальника навчального курсу військового гуманітарно-лінгвістичного факультету Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка капітана ОСОБА_4 скласти відповідний протокол, який був складений 01.04.2020 року, тобто у строк передбачений ст.254 КУпАП та Інструкцією зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 18.07.2017 №374.

Крім того, ОСОБА_1 16.03.2020 року власноручно надав пояснення в якому підтвердив, що ввечері 14.03.2020 року вживав алкогольні напої (пиво) при цьому повністю зазначивши всі події,які відбувалися в ніч з 14.03.2020 - 15.03.2020 та зазначив, що готовий нести відповідальність за порушення ним закону.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не можуть бути визнані необхідними, достатніми та обґрунтованими підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 13 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду О.А. Маліновський