Справа № 451/670/21
Провадження № 3/451/473/21
ПОСТАНОВА

іменем України

08 липня 2021 року місто Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Куцик-Трускавецька О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , пенсіонера, громадянина України, РНОКПП - НОМЕР_1

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 03.05.2021 о 17 год 50 хв у с. Грицеволя по вул. Січових Стрільців, керував мотоциклом SPARTA SD 150 д.н.з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосування приладу «Драгер», проба позитивна 0.24 проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що пояснив патрульним, те, що він випив ліки та жодних алкогольних напоїв не вживав. Надав суду довідку сімейного лікаря, відповідно до якої ОСОБА_1 тривалий час хворіє та приймає ліки на основі спиртової настойки.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, дійшов наступних висновків.

Відповідно до статей 245, 246, 252, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суддя при розгляді справи розглядає всі питання факту і права, але в межах порушеного провадження, дотримуючись принципів судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим докази повинні бути оцінені суддею на їх достатність для достовірних і беззаперечних висновків про факт вчинення адміністративного правопорушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на принципах забезпечення доведення вини за ст. 129 Конституції України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин особою, уповноваженою на складання протоколу, надано:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №098179 від 03.05.2021, згідно з яким ОСОБА_1 03.05.2021 о 17 год 50 хв у с. Грицеволя по вул. Січових Стрільців, керував мотоциклом SPARTA SD 150 д.н.з НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння (а.с.1);

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу «Драгер ARСС-0210», в якому зазначено виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 (а.с.3);

тест на алкоголь, проведений за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер ARСС-0210», яким встановлено результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 0,24% (а.с.4);

направлення ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП Радехівську ЦРЛ від 03.05.2021 від якого ОСОБА_1 відмовився(а.с.6);

пояснення ОСОБА_2 , у яких вона ствердила про проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в її присутності за допомогою спецзасобу(а.с.8);

пояснення ОСОБА_3 , написані уповноваженою особою поліцейським, однак ОСОБА_3 відмовився від підпису(а.с.7);

відео з місця події, зняте уповноваженою особою (поліцейським), яке відображає фактичні обставини справи і відповідає викладеним у протоколі обставинам(а.с.2).

При цьому, у проколі про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначив, що випив ліки.

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначається, що у ОСОБА_1 порушена координація рухів та мови, однак під час перегляду відеозапису склалось враження, що ОСОБА_1 вів себе коректно та відповідно обстановці. Його поведінка не виходила за межі допустимої у розмові з працівником поліції.

Також, у якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду надано рапорт поліцейського від 03.05.2021.

Однак, відповідно до правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.04.2020 у справі №489/4827/16а, свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, тому і вищевказаний рапорт працівника поліції не можна вважати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суд, при оцінці доказів, повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумций, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, а також рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст.14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотного.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст. ст.251 КУпАП).

За вищевказаних обставин суд дійшов висновку, що у даному випадку працівниками поліції не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

Керуючись статтями 23, 33, 247, 283, 284 КУпАП, Радехівський районний суд Львівської області,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Б. Куцик-Трускавецька