П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Овчиннікова О.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за статтею 124 КУпАП,

встановив:

01.06.2021 року о 12.00 год. у м.Волновасі Донецької області, по пров. Енергетичному, 3, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Scoda Fabia д/н НОМЕР_2 , здійснюючи рух заднім ходом, не впевнилася в безпечності маневру та скоїла зіткнення з автомобілем ВАЗ 21065 д/н НОМЕР_3 , що стояв з лівого боку, внаслідок чого обидва автомобілі було пошкоджено. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.10.9, 13.1 Правил дорожнього руху України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, 01.06.2021 року о 12.00 год. у м.Волновасі Донецької області, по пров. Енергетичному, 3, водій ОСОБА_1 , після зіткнення з автомобілем 21065 д/н НОМЕР_3 , залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушила п.2.10 а Правил дорожнього руху України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, вину визнала.

Дослідивши матеріали справи, вважаю ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП з таких підстав.

Згідно ст.124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Пунктом 10.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

За вимогами п.13.1 ПДР України, - залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу водій повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 2.10 а Правил дорожнього руху України встановлено обов`язок водія транспортного засобу негайно зупинити транспортний засіб та залишатися на місці пригоди.

За вимогами ст.122-4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягнуть за собою адміністративну відповідальність.

Вина ОСОБА_1 підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 152390 від 01.06.2021 р., протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 152389 від 01.06.2021 р., її письмовими поясненнями та письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , що містяться у матеріалах справи, заявою ОСОБА_1 про визнання вини.

Досліджені та перевірені обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року).

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства ( O'Halloran and Francis v. The United Kingdom ) [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У відповідності до статті 22 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 23 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За положеннями ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У справі Ізмайлов проти Росії (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді мінімальної суми штрафу в дохід держави, передбаченої санкцією ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір», підлягає стягненню з особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до спеціального фонду державного бюджету України судовий збір в розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 124, 221, 280-284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-4, 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. на рахунок № (іваn) UA0005001, отримувач: Донецьке ГУК/м. Донецьк 21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. до спеціального фонду Державного Бюджету України на рахунок отримувача: UA 0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ /22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що згідно статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із статтею 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення. та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, до 02.10.2021 року.

Суддя О.С.Овчиннікова