Справа № 143/506/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.06.2021 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Сич С. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

Встановив:

04 травня 2021 року о 18 год. 25 хв. в м. Погребище, Вінницького району, Вінницької області, по вул. Мудрова, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Kadett, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме мав підвищену жвавість та його поведінка не відповідала дійсності, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

З огляду на викладене ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Крім того, заступником начальника СРПП ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Політанським Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, згідно із яким останній 04 травня 2021 року о 18 год. 25 хв. в м. Погребище, Вінницького району, Вінницької області, по вул. Мудрова, керував автомобілем Opel Kadett, державний номерний знак НОМЕР_2 , в якого не працював задній правий стоп сигнал. На вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, за допомогою проблискових маячків червоного кольору, не зупинився та продовжив рух далі до свого домоволодіння на АДРЕСА_1 , чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях свою вину визнав повністю, відмовився давати пояснення. Проте підтвердив, що у протоколах та в акті огляду власноручно зазначив, що відмовляється від проходження медичного огляду.

Крім визнання вини ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 449882 від 04.05.2021 року, згідно із яким ОСОБА_1 відмовився давати пояснення (а.с. 2), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.05.2021 року, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився (а.с. 3), актом огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 04.05.2021 року, в якому водій ОСОБА_1 власноручно написав, що від проходження медичного огляду відмовляється(а.с. 4), поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.5, 6).

Заслухавши ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Разом із тим, суддя вважає, що в діянні ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, виходячи із наступного.

Так, зі змісту конструкції ст.122-2 КУпАП вбачається, що вона складається із двох частин, які містять окремі склади адміністративних правопорушень в сфері невиконання водіями вимог про зупинку.

Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена конкретна частина вказаної вище статті, за якою слід кваліфікувати діяння ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином суд перебере на себе функцію обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість особи поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеоматеріалами та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Відповідно до ст. 19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суддею встановлено, що заступником начальника СРПП ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Політанським Ю. при складанні протоколу серії ДПР 18 № 449881 від 04.05.2021 року та оформленні доданих до протоколу матеріалів, дії ОСОБА_1 не були кваліфіковані у точній відповідності до конструкції ст.122-2 КУпАП.

При цьому суддя зазначає, що діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено право суду визначати правову кваліфікацію вчиненого правопорушення, більше того, погіршувати становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суддя вказує, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Алене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

За таких обставин вину ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого правопорушення слід вважати не доведеною.

Разом із цим, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить регламентації дій судді щодо виду рішення, яке слід прийняти в цьому випадку, то провадження щодо ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В ч. 1 ст. 33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу порушника, ступінь його вини, а також зважаючи на характер правопорушення, його підвищену суспільну небезпечність, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю, що до ОСОБА_1 доцільно застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 27, 30, 40-1, ч. 1 ст. 130, п.1 ст. 247, ст. ст. 256, 278, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави «Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106» 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Погребищенський районний суд Вінницької області.

Суддя