Справа № 135/470/21
Провадження № 3/135/277/21
ПОСТАНОВА

іменем України

09.07.2021 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Корнієнко О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 . Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.04.2021 серії ДПР18 №222647 зазначено, що 04.04.2021 о 23 год. 28 хв. в м. Ладижин по вул. Наконечного водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на факт вживання алкоголю проводився в Ладижинській міській лікарні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, повідомив, що він адміністративне правопорушення не вчиняв. Зазначив, що він дійсно керував автомобілем. Зупинився через технічну несправність. Ззаду одразу ж під?їхали працівники поліції, сказали, що пересік суцільну лінію розмітки, але він цього не робив. На місці йому не пропонували пройти огляд на стан сп?яніння, посадили в автомобіль і повезли в лікарню. Вийшов лікар із вже розпечатаним приладом «Драгер», якому він не довіряє, тому й не хотів його продувати. Хотів здати біологічні зразки аналізів, просив викликати свідків, але йому відмовили. Працівник поліції почав писати протокол ще до того, як він мав пройти огляд. Лікар пульс у нього не міряла, в «драгер» він не дихав, тому вважає, що лікар не могла винести висновок про перебування його в стані сп?яніння. Бо він не вживав алкоголь, їхав з м. Вінниця в м. Ладижин. Заїхав в старе місто, щоб забрати свою дівчину з подругою та її чоловіком, дівчата щось святкували, вживали алкоголь. Тому в салоні автомобіля було чути запах алкоголю.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Так, згідно зі ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП містить окремі складові, кожна з яких є окремою підставою для складу правопорушення та відповідно і підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Так, зокрема, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, так і за відмову від проходження водієм огляду на стан сп?яніння.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп?яніння, що підтверджується висновком Ладижинської міської лікарні.

Разом з тим, судом встановлено, що 04.04.2021 о 23 год. 28 хв. в м. Ладижин по вул. Наконечного водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mitsubishi Lancer». Був доставлений до Ладижинської міської лікарні для проходження огляду на стан сп?яніння, де відмовився від проходження огляду. Що підтверджується як поясненнями ОСОБА_1 , так і дослідженим відеозаписом.

Так, відповідно до даних відеозапису, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на CD-диску, вбачається, що він відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння в лікарні. Після пропозиції пройти огляд та продути в алкотестер «Драгер» - вказав, що не буде цього робити.

Також, згідно показань свідка ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , він вказав, що він приїхав за дружиною та її подругою, які відпочивали, вживали алкоголь. ОСОБА_1 їхав з м. Вінниця та заїхав за ними, щоб завезти по домівках в м. Ладижин. Він не вживав алкоголь з ними.

Згідно копії направлення на огляд водія видно, що 04.04.2021 о 23 год. 55 хв. інспектором поліції було видано направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп?яніння водія ОСОБА_1 .

Суд враховує те, що 04.04.2021 ОСОБА_1 в лікарні чітко вказав, що відмовляється від проходження огляду на стан сп?яніння.

Згідно дослідженого в судовому засіданні акта огляду на стан сп`яніння від 05.04.2021 видно, що він містить записи, які не є однозначними. Так, в акті вказано, що лікар заміряв пульс та тиск особи, разом з тим, як із пояснень ОСОБА_1 , так із відеозапису не видно, що такі дії проводились лікарем. В акті вказано, що ОСОБА_1 відмовився від обстеження за допомогою технічних засобів, що додатково підтверджує відмову особи від проходження огляду на стан сп?яніння.

При цьому як із досліджених в судовому засіданні відеоматеріалів, так і з акту огляду на стан сп?яніння не можна зробити однозначний висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп?яніння. Оскільки, зокрема, хиткої ходи, нечіткої вимови в поведінці ОСОБА_1 на дослідженому відео чітко, однозначно та безсумнівно не видно.

Відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Суд враховує, що поліцейським всупереч затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. Порядку N 1103, враховуючи відмову водія від проведення огляду, не зафіксовано таку відмову та не викладено її відповідно у протоколі як об?єктивну складову правопорушення .

Відтак, суд дійшов висновку, що при складанні протоколу було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, оскільки відсутні беззаперечні докази того, що відмовившись від проходження огляду на стан сп?яніння, особа дійсно перебувала в стані сп?яніння. Наведене свідчить про порушення встановленого порядку огляду водія на стан сп`яніння.

Відтак, суд не бере до уваги та не приймає як належний доказ висновок КП «Ладижинська міська лікарня» від 05.04.2021 про перебування водія ОСОБА_1 в стані сп?яніння, як такий, що свідчить про те, що водій пройшов медичний огляд на стан сп?яніння у встановленому законом порядку.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ст. 130 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Практика Європейського суду з прав людини підкреслює, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, з огляду на вищевикладене, а також те, що складення та оформлення даної справи про адміністративне правопорушення виконано не належним чином, а зазначені вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247 п.1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя