Справа № 309/4181/21
Провадження № 3/309/1452/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2021 року м. Хуст

Суддя Хустського районного суду Закарпатської області Кемінь В.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Хустського РУП ГУНП а Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , безробітного, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, у вчиненні правопорушення передбаченого за ч.1 ст.164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, серія ВАБ №778460 від 27.10.2021 року, про те що він 27 жовтня 2021 року, близько 13 год. 20 хв. в м.Хуст по вулиці І.Франка, здійснював перевезення пасажирів на автомобілі марки «Форд Транзіт», д.н.з. НОМЕР_1 , без відповідного дозволу та ліцензії.

У своєму поясненні на протокол ОСОБА_1 просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. В обґрунтування своїх заперечень, посилається на відсутність жодних доказів того, що він надавав платні послуги з перевезення пасажирів. Також просить розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до ч.6 ст.164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення ліцензіатом установленого законом строку повідомлення органу ліцензування про зміну відомостей, зазначених у заяві та документах, що додавалися до заяви про отримання ліцензії.

Згідно вимог ст.245КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Положення ст.280 КУпАП визначають, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 252 КУпАП визначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення особи, в тому числі і щодо вчинення адміністративного правопорушення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тому, виходячи з принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст.251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам обов`язок щодо збирання доказів відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: у т.ч. місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в протоколі трьох складників: фактичних обставин; правової кваліфікації; формулювання порушення.

При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.

У той же час, підставами застосування норми закону є скоєння діяння, фактичні обставини якого й зумовлюють її вибір. Коли фактичні обставини діяння й норма права, яка передбачає відповідальність за його скоєння, встановлені правильно, однак неправильно обрана форма закону - застосована не та частина статті закону, чи редакція статті, яка не була чинною на момент порушення, або ж не давала підстав для застосування її зворотної дії в часі, указівка на сам закон, то таке застосування закону про відповідальність є незаконним. Юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чіткерозуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.

Уточнювати, редагувати протокол з цього питання суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже під час провадження у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи.

Тим самим, такий недолік автоматично незалежно від доданих до справи матеріалів тягне за собою закриття провадження в останній на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, аналізуючи в даному провадженні наявні фактичні дані, які у якості зібраних доказів надані працівниками поліції, установивши, що вина особи яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не має достатніх доказів на підтвердження її вини в межах стандарту доказування «поза розумним сумнівом», приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі відповідно до ст.247 КУпАП виходячи з наступного

Згідно ч.1 ст.3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів з метою отримання коштів, без ліцензії. Разом з тим, виходячи з пояснень правопорушника такий заперечує, що ним надавалися послуги з перевезення за плату. В самому ж протоколі у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» зазначено: «Незгідний». Слід зазначити, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 дійсно надавав послуги з перевезення пасажирів, тобто, що такий організовано здійснював перевезення пасажирів за оплату по певному маршруту і таку діяльність він проводив неодноразово. До протоколу в якості доказів вини ОСОБА_1 надано тільки пояснення ОСОБА_2 , який є неповнолітній, є інвалідом, перебував у стані душевного хвилювання, самі пояснення у нього відбирались без присутності законного представника та складені іншим працівником поліції, а не тим, що складав протокол про адміністративне правопорушення, що є грубим порушенням закону.

Також не встановлені особи пасажирів, яких перевозив ОСОБА_1 , не відібрано у них пояснень як у свідків, з яких би вбачалося, що вони сплатили останньому за домовленістю кошти за послуги з їхнього перевезення та не зафіксовано кількість цих пасажирів. При цьому в протоколі не зазначено свідків вчинення правопорушення, та посадовою особою не відображено що саме вони можуть пояснити.

Отже матеріали справи не спростовують пояснення ОСОБА_1 про те, що він не здійснював перевезення пасажирів за плату, а тому суд бере до уваги такі неспростовні пояснення, які в свою чергу ставлять під сумнів доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а тому відповідно до вимог ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 268, 283-285, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, - закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.