Справа № 419/907/21
Провадження № 3/419/587/2021
ПОСТАНОВА

23.06.2021 року суддя Новоайдарського районного суду Луганської області Іванова О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від начальника СРПП Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2021 року інспектором СРПП Щастинського ВП ГУНП у Луганській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 009890, у відношенні ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якого, останній 27.04.2021 року о 19 год. 40 хв., в м. Щастя по вул. Матросова керував транспортним засобом, а саме автомобілем SKODA OKTAVIA реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав та надав пояснення, що в його діях відсутні подія та склад даного адміністративного правопорушення, а тому провадження по справі підлягає закриттю з огляду на наступне. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 009890 від 27.04.2021р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього, «27.04.2021р. о 19.40 у м. Щастя, вул. Матросова, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «SKODA» р/н НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому порядку у лікаря нарколога у м. Щастя.». 27.04.2021р. у період с часу 16.00-00.00 він автомобілем «SKODA» р/н НОМЕР_2 ані у місті Щастя, ані будь-де не керував. Наявний у матеріалах справи відеозапис буцім-то його керування зазначеним автомобілем записаний на службовому реєстраторі патрульного автомобіля поліції, датований 28.04.2021р. у проміжок часу з 00.30-00.50. Наявні у матеріалах справи письмові рапорти поліцейських, у яких вони повідомляють про начебто факт його керування автомобілем 27.04.2021р. не є доказами у контексті положень ч.1 ст.251 КУпАП, оскільки вказана норма права не містить визначення такого доказу, як «рапорт». Більше того, поліцейські по даній справі є особами, зацікавленими у результаті її розгляду, оскільки вони є особами, уповноваженими складати протоколи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що й було ними зроблено відносно нього. Виходячи з викладеного, вказані рапорти ніяким чином не відповідають умовам достовірності доказів, у контексті їх допустимості та належності, й, на його думку, не повинні враховуватися судом під час оцінки доказів. Інших доказів, які б свідчили про об`єктивність обставин, викладених у фабулі вищевказаного протоколу, матеріали справи не містять. Вважає за доцільне вказати, що у контексті практики ЄСПЛ, ( справа «Кадубец проти Словаччини-1998») провадження по справі по адміністративному правопорушенню за своєю суттю є тотожним із кримінальним провадженням, оскільки полягає у звинуваченні особи у вчиненні протиправного суспільно небезпечного діяння й відрізняється лише рівнем суспільної небезпечності. Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення, а саме його фабула, за своєю суттю є звинуваченням особи у вчиненні нею адміністративного правопорушення, а тому не зазначення, або невірне зазначення у ньому всіх передбачених КУпАП даних, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення є безумовною підставою задля висновку про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за браком об`єктивної сторони. За таких вищевикладених, об`єктивно існуючих обставин, у його діях відсутні як подія, так і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому, керуючись ст. 247 КУпАП, просить провадження відносно нього по справі про адміністративне правопорушення закрити за вказаними підставами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У постанові Верховного Суду України у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17, зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Такі відомості відсутні у протоколі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, такі відомості також відсутні в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

У матеріалах справи відсутнє направлення поліцейським ОСОБА_2 для проходження огляду на стан сп`яніння в органи охорони здоров`я.

Крім цього, Пунктом 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 18 грудня 2018 року № 1026, встановлено, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Отже, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

А так як відеозапис, який наданий працівниками поліції, як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, має ознаки переривання, тому він не може бути взятий судом як належний та допустимий доказ.

Крім цього, у складеному протоколі 27.04.2021 року інспектором СРПП Щастинського ВП ГУНП у Луганській області про адміністративне правопорушення серії БР № 009890, видно, що водій ОСОБА_1 27 квітня 2021 року, о 19 год. 40 хв., керував транспортним засобом марки SKODA OKTAVIA реєстраційний номер НОМЕР_2 та з приводу вказаного правопорушення працівниками поліції саме 27 квітня 2021 року складався протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак із долученого до матеріалів адміністративної справи відеозапису, який був досліджений в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та який міститься на оптичному диску, вбачається, що всі вказані у протоколі події відбувалися не 27, а 28 квітня 2021 року у проміжок часу з 00.30-00.50., а так як встановлена судом розбіжність під час розгляду справи про адміністративне правопорушення усунута не була, тому вказані відеофайли суд не може взяти до уваги як належний та допустимий доказ.

Суд також вважає, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно, оскільки згідно пункту 3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 18.12.2018 року № 1026, видно, що якщо із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Так як подані у якості доказу відеофайли не є безперервним фіксуванням зазначеного виявленого працівниками поліції порушення, а вони мають ознаки перерваного, тому їх не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Також суд звертає увагу на те, що у складеному протоколі та долучених до нього документах відсутня інформація про те, яким технічним засобом працівниками поліції проводилося фіксування виявленого ними та вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення факту.

Оскільки у постанові Верховного Суду України, винесеній у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках адміністративного провадження № К/9901/1403/17, зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, тому враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що із вказаних підстав поданий працівниками поліції відеозапис не може вважатись належним та допустим доказом вини ОСОБА_1 , оскільки у складеному протоколі та долучених до нього документах відсутня інформація яким технічним засобом працівниками поліції проводилося фіксування виявленого ними та вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення факту.

Заслуговують на увагу суду доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 про те, що наявні у матеріалах справи письмові рапорти поліцейських, у яких вони повідомляють про факт керування ОСОБА_1 автомобілем 27.04.2021р. не є доказами у контексті положень ч.1 ст.251 КУпАП, оскільки вказана норма права не містить визначення такого доказу, як «рапорт».

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП за браком об`єктивної сторони.

А так як під час розгляду справи судом було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не була доведена належними та допустимими доказами, а всі сумніви щодо доведення вини відповідно до ст. 62 Конституції України трактуються на користь особи, якій висунуто обвинувачення, тому відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у вказаній справі слід закрити.

Враховуючи обставини справи та керуючись ст. ст. 9, 247, 251, 280, 283- 287, 289 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідн. НОМЕР_1 в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову, протягом 10 днів з дня її винесення, може бути подана апеляційна скарга до Луганського апеляційного суду шляхом її подання через Новоайдарський районний суд Луганської області.

Суддя О.М. Іванова