Справа № 289/22/21
Номер провадження 3/289/56/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2021 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Мельник О.В., за участі секретаря Грабіної К.Г., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Свінцицького Л.В., розглянувши матеріали, які надішли від УПП в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця, АДРЕСА_1 , працюючого АЗС «Маршал», за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.12.2020 року серії БД №403411, 22 грудня 2020 року о 19 год. 20 хв., гр. ОСОБА_1 , на автодорозі Київ-Чоп, М-07 (84 км) керував транспортним засобом АЗЛК 412, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину свою не визнав та пояснив наступне.

22 грудня 2020 року, під вечір, він з друзями їхали до с. Забілоччя на транспортному засобі АЗЛК. Автівка зламалася і вони чекали в автомобілі приїзду його батька біля траси Київ-Чоп. Чекати прийшлося приблизно дві години і за цей час він випив безалкогольного пива щоб зігрітися. Автомобіль був поламаний та не рухався, а він знаходився на задньому сидінні. В цей час до автомобіля підійшли працівники поліції та, з`ясувавши, що транспортний засіб належить ОСОБА_1 , попросили його сісти до патрульного автомобіля, біля якого вже стояли два свідки, де почали складати протокол та вилучили посвідчення водія. Пояснив, що дійсно відмовився підписувати протокол, але від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. Свої заперечення щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння хотів записати до протоколу, але працівники поліції не дали йому це зробити, оскільки швидко покинули місце події, перед цим вручивши йому копію постанови про порушення ст. 125 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки. Також, пояснив, що в тей же вечір телефонував на номер 102 щоб повідомити про неправомірні дії поліцейських.

Відповідальність передбачена ч. 1ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини у порушенні вимог п. 2.9 а ПДР України не визнав.

Однак доводи ОСОБА_1 відносно того, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння суд оцінює критично, оскільки сприймає такі доводи як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та які спростовуються зібраними доказами по справі.

Покази ОСОБА_1 не узгоджуються з подіями, зафіксованим на бодікамеру поліцейського АМ-00003 від 22.12.2020 року. З дослідженого в судовому засіданні вказаного відео вбачається, що правопорушнику ОСОБА_2 було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння у присутності двох свідків, від якого він відмовився, про що поліцейським було оформлено протокол про адміністративне правопорушення. З даним протоколом працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 , але протокол підписувати останній відмовився, як і відмовився отримувати тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Також, з відео вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію постанови про порушення ст. 121 КУпАП- керування транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки, не оскаржував її, отже погодився із зазначеним у постанові фактом керування транспортним засобом, що фактично спростовує пояснення правопорушника надані в судовому засіданні.

Крім цього, винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про вчинене адміністративне правопорушення серії БД №403411 від 22.12.2020, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 22.12.2020.

Доводи захисту про неправомірні дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 , з приводу чого останній скаржився на спецлінію 102, не заслуговують на увагу, оскільки дане повідомлення було зроблено ОСОБА_1 22.12.2020 о 20.35, а саме після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, про що вбачається з відповіді Управління організаційно - аналітичного забезпечення та оперативного реагування.

Свідки, допитані в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, на час приїзду працівників поліції автомобілем не керував у зв`язку із поломкою. В той же час зазначили, що під час складання протоколу ОСОБА_1 перебував в автомобілі поліції, а вони перебували в автомобілі ОСОБА_1 . Також зазначили, що працівники поліції під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не пропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. З місця події поїхали раніше на автомобілі іншого товариша і чим закінчилися події із складенням протоколу їм не відомо.

Свідок ОСОБА_7 , який є батьком ОСОБА_1 пояснив, що він був в с.Спорне, коли до нього зателефонував син та повідомив, що працівники поліції складають відносно нього протокол за керування транспортним засобом в стані сп`яніння. На місце події він приїхав із своїм товаришем. Стверджує, що син був тверезий і працівники поліції під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 не пропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння. В той же час пояснив, що після того, як працівники поліції поїхали, автомобіль ОСОБА_8 тягнули назад до дому на буксирі, причому ОСОБА_1 за кермом не сидів, а його автомобілем керував товариш, який приїхав разом із ОСОБА_7 . Чому ОСОБА_1 не допустили до керування транспортним засобом обґрунтованої відповіді не надав. До медичного закладу з метою самостійного освідування на стан алкогольного сп`яніння вони не звертались, чому, пояснити не зміг.

Суд критично оцінює вказані покази свідків, оскільки вони, надані особами, які перебувають у дружніх та родинних стосунках із ОСОБА_9 , що впливає на їх об`єктивність та не спростовують фактичних обставин справи зафіксованих бодікамерами поліцейських.

Інших доказів, що спростовували б винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, у судовому засіданні не встановлено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У відповідності до ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції

У той же час, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

В той же час, із відеозапису бодікамер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 вимогу поліцейського про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків не виконав, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, замість цього безпідставно вимагаючи від поліцейських залучення інших свідків.

За наявними матеріалами ОСОБА_1 не був позбавлений можливості відмовитись від такого огляду або після проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків заявити незгоду з його результатами (в тому числі і у зв`язку із недовірою свідкам) та пройти такий огляд в медичній установі.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу правопорушника, наслідки вчиненого правопорушення, сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою ознак, за якими можна констатувати винуватість правопорушника доведеною, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, як це передбачено диспозицією та санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням прав на керування транспортними засобами.

На підставі Закону України № 1231-IX від 16.02.2021 який набирав чинності 17.03.2021 року відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В той же час, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Також ст. 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Враховуючи викладене, суд призначає адміністративне стягнення, виходячи із санкції ч.1 ст.130 КУпАП в редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 33, 34-35, 40-1, 130, 245, 251, 268, 276, 277, 280, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Штраф стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у м. Житомирській обл. / Житомир. 21081300; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; р/р: UA0006001 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ 22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір).

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя О. В. Мельник

Постанова набирає законної сили "__"_______ 2021

Строк пред`явлення до виконання "__ "_______ 2021