П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участю:

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення,

- ОСОБА_1 ,

захисника особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення, - ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, фізичної особи-підприємця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та на неї за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34.000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп.

За постановою суду визнано доведеним те, що 14.11.2020, близько 11-35 год., в АДРЕСА_2 , в приміщенні магазину "Сільпо" ОСОБА_1 допустила роботу ювелірного відділу, чим порушила п. 4 ПКМУ № 1100 від 11.11.2020 та № 641 від 22.07.2020.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020 щодо неї скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду дійсним обставинам справи та, на її переконання, матеріали справи не містять жодного належного доказу підтвердження вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Також ОСОБА_1 посилається, що при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення не було дотримано вимог ст. 256 КУпАП, а саме: не зазначено, які саме норми постанов № 641, № 1100 Кабінету Міністрів України було порушено, а фіксація з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) містить лише частину подій, та відсутні свідки, які б могли підтвердити факт роботи ювелірного відділу в приміщенні магазину "Сільпо".

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 захисник Кошарська О.О. крім іншого також зазначає, що, за її твердженнями, суд взяв на себе функції обвинувачення і змінив обсяг інкримінованого правопорушення, а також усунув певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання рівності сторін і вимог змагальності процесу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в її інтересах захисника Кошарської О.О. на підтримання доводів апеляційної скарги в повному обсязі з доповненнями, перевіривши матеріали справи з дослідженням відеозапису подій адміністративного правопорушення та інші дані, які надійшли до суду апеляційної інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, слід дійти наступного.

Суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані судом першої інстанції доведеними, за доводами, викладеними в апеляційній скарзі з доповненнями, підтриманими стороною захисту в суді апеляційної інстанції, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Водночас, нормою ст. 280 КУпАП задекларовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами,засобу відеозапису, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги процесуального закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення у досліджуваній справі судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами, як свідчить ч. 2 вказаного процесуального закону, а ч. 3 регламентовано, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це, а особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Згідно нормою ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У ч. 1 ст. 2 КУпАП наголошується, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, і тільки Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо та положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу, як свідчать приписи ч.ч. 2, 3 ч. 2 КУпАП.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил та норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", ст. 2 якого регулює відносини у сфері захисту населення від інфекційних хвороб за Основами законодавства України про охорону здоров?я, законами України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", "Про запобігання захворюванню на синдром набутого імунодефіциту (СНІД) та соціальний захист населення", цим Законом, іншими нормативно-правовими актами.

У свою чергу, ст. 29 України "Про захист населення від інфекційних хвороб", наділяє КМУ правом встановлювати карантин, який з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 01 серпня до 31 серпня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами КМУ від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" і постановою № 641 від 22.07.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" зі змінами, внесеними постановою КМУ № 1100 від 11.11.2020, п.п. 4 п. 15 Постанови КМУ № 1100 від 11.11.2020 в редакції станом на 14.11.2020, додатково до обмежень, передбачених п. 10 цієї постанови, введено, що в період з 00 год. 00 хв. суботи до 00 год. 00 хв. понеділка на території України з 14.11.2020 до 30.11.2020 забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.

З матеріалів досліджуваної справи вбачається, що, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, серії АПР18 № 505671 від 14.11.2020, випливає, що ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , в приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " допустила роботу ювелірного відділу, чим порушила п. 4 ПКМУ № 1100 від 11.11.2020 та № 641 від 22.07.2020, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП (а.с. 2), що спростовує доводи захисника Кошарської О.О., що в протоколі про адміністративне правопорушення не містить конкретного пункту відповідної постанови КМУ, які порушила ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_1 за викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин і інкримінується порушення п.п. 4 постанови КМУ № 1100 від 11.11.2020, фактично яким і внесені зміни до постанови КМУ від 22.07.2020 № 641, що не можуть бути про трактовані, які неконкретні або такі, що які полягають у допущенні роботи ювелірного відділу в приміщені магазину "Сільпо" за вказаною адресою, тобто фактично допустила роботу суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення - 14.11.2020, що не належить до переліку діяльності, яка дозволена в період дії карантину на території України, у відповідності до положень Постанови КМУ № 1100 від 11.11.2020.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою на те особою - поліцейським СРПП Васильківського ВП ГУНП в к/о Щербаковим П.А., а його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема щодо роз?яснення прав ОСОБА_1 , долучення до протоколу відеозапису з бодікамери та пояснень, відмови ОСОБА_1 від підписання протоколу та отримання другого примірника цього протоколу.

Такі ж обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення встановив і суд першої інстанції, що спростовує твердження в доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 захисника Кошарської О.О. про те, що суд взяв на себе функції обвинувачення і змінив обсяг інкримінованого правопорушення, а також усунув певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, ще і за тим, що норма ст. 280 КУпАП зобов?язує посадову особу//суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У який спосіб, що передбачений процесуальним законом, до участі у провадженні при розгляді справи судом має бути залучена особа, уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення - поліцейський чи прокурор, з позиції захисту - не вбачається, при тому, що сторона захисту не була позбавлена можливості заявляти клопотання, подавати докази, давати пояснення, як те передбачено ст.ст. 268, 271 КУпАП.

Як пояснила в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 17.02.2021, 14.11.2020 вона, перебуваючи вдома, дізналася від продавця ювелірного відділу, в якому вона-як фізичний особа-підприємець, орендує приміщення в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " про приїзд працівників поліції з метою перевірки заяви про фактичну роботу відділу.

Як зазначила ОСОБА_1 , продавець її ювелірного відділу дійсно вийшла на роботу, але не для роботи відділу, а для переобліку товару, про що і було зазначено на відповідній табличці установленій у відділі.

Працівники поліції по приїзду пояснили продавцю про те, що отримали виклик по лінії "102", від особи, яка не назвалася, стосовно роботи ювелірного відділу у магазині "Сільпо" в період карантину, запровадженого на території України, що є забороненим, у відповідності до вимог закону.

У свою чергу, ОСОБА_1 наполягала, що продавець продажу товарів не здійснювала, ні з ким не контактувала, вітрини відділу були вимкнені, адже вона- ОСОБА_1 як орендатор дозволила продавцю лише здійснити переоблік товару.

Крім того, вона- ОСОБА_1 послалася на те, що не підписувала складений стосовно неї протокол про адміністративне правопорушення, не була ознайомлена зі змістом своїх пояснень, які містяться в матеріалах справи, як і записом на бодікамеру, який здійснювався працівник поліції.

За викладеним сторона захисту вважає, що вина ОСОБА_1 у в даному адміністративному правопорушенні - не доведена.

Між тим така позиція захисту не ґрунтується на жодному доказі, що міститься в матеріалах провадження.

Так, згідно пояснень, що підписані ОСОБА_1 без будь-яких застережень за надписом, що з її слів записано вірно та їх прочитано, що засвідчено її підписом випливає, що 14.11.2020 ювелірний відділ за адресою: АДРЕСА_2 , який вона орендує в "Сільпо" працював тому, що вони працюють по режиму магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " від "ФОЗІ-ФУТ", зв?язавшись з ними їй повідомили, що в день карантину вихідного дня вони- ОСОБА_1 працюють спільно з магазином "Сільпо".

Вона вбачала, що її ювелірний відділ не порушує Постанову КМУ № 1100 від 11.11.2020 та ще додала, що всі карантинні норми виконуються: маски, санітайзери, рукавички та наявність однієї особи на площу 10 кв.м., що протягом дня може підійти один, два, три чоловіки та поцікавитись товаром, а орендну плату їм не відміняють і не перераховують (а.с. 4).

Вказані обставини, узгоджуються як зі змістом рапорту поліцейського (а.с. 5), так і зі змістом, переглянутого у судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозапису подій з камери працівника поліції (а.с. 8).

Зокрема, з переглянутого запису випливає, що працівники поліції приїхали до магазину "Сільпо" за вказаною вище адресою дійсно за телефонним повідомленням про роботу ювелірного магазину, що розташований в "Сільпо", фактично вздовж торговельного залу магазину цього магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що відділений від ювелірного магазину проходом для переміщенням громадян по магазину.

По приїзду працівників поліції, у ювелірному магазині була присутня продавець, вітрини магазину були освітлені, будь-якої таблички про переоблік товару та не роботи магазину - не має, всупереч твердженням ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про зворотні обставини, яка водночас не змогла надати пояснення щодо наявних на відеозапису обставин, які б могли бути прийняті судом апеляційної інстанції, а тому позицію захисту про не роботу магазину і відсутності обставин порушення карантинних заходів - слід розцінити як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Отже, дослідивши всі докази у провадженні, у їх сукупності, слід визнати, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за порушення нею положень Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 та № 1100 від 11.11.2020.

Стягнення, накладене на ОСОБА_1 з урахуванням обставин, визначених ст. 33 КУпАП, відповідає меті адміністративного стягнення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП, в мінімальних межах санкції, передбаченої ст. 44-3 КУпАП, для відповідальності .

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, - не встановлено.

За викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та на неї за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34.000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька