Справа № 703/942/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2021 року інспектором відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області старшим сержантом поліції Тищенком С.О. складено протокол серії ДПР18 №249945 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до якого, ОСОБА_1 17 березня 2021 року близько 23 години 00 хвилин в м. Сміла по вул. Незалежності, керував автомобілем «Форд Сієра», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести без його участі на підставі його письмових пояснень та доказів, що наявні в матеріалах справи.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , які підписані ним та його представником адвокатом Лук`яненко Г.О., відповідно до яких, він 17 березня 2021 року разом з сім`єю рухався на власному автомобілі і був зупинений інспектором. Після перевірки документів, посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу інспектор звинуватив його у тому, що він має ознаки наркотичного сп`яніння та став вимагати проїхати з ним до ЧОНД для проходження огляду. Оскільки він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, а інспектором було порушено процедуру огляду, а саме: інспектор не застосував спеціальні технічні засоби, не пересвідчився в наявності ознак наркотичного сп`яніння, не вжив будь-яких заходів чи дій для того, щоб встановити чи перебуває він у стані наркотичного сп`яніння чи ні, та враховуючи, що йому необхідно було бути разом з сім`єю, він у присутності свідків відмовився виконувати незаконні вимоги інспектора та їхати до ЧОНД, про що написав в протоколі, де зазначив про свою незгоду з діями інспектора. Крім того, його не було відсторонено від керування транспортними засобами, незважаючи на те, що інспектор запідозрив його у знаходженні у стані наркотичного сп`яніння, що суперечить вимогам КУпАП. Також, наступного дня він пройшов самостійно освідування в ЧОНД на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, яким встановлено відсутність у нього ознак чи залишків алкогольного чи наркотичного сп`яніння. З врахуванням викладеного просив справу закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суддя, врахувавши письмові пояснення ОСОБА_1 , повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №249945 від 17 березня 2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 , останній порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність за вказаною частиною статті настає в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , останній не заперечує факт керуванням ним автомобілем «Форд Сієра», д.н.з. НОМЕР_2 , 17 березня 2021 року о 23 годині 00 хвилин та зупинення його працівниками поліції.

Згідно п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (надалі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається з фабули обвинувачення, яка зазначена працівником поліції у протоколі серії ДПР18 №249945 від 17 березня 2021 року про адміністративне правопорушення, працівник поліції зазначає, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Форд Сієра», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло.

Аналогічна ознака, на думку працівника поліції, наркотичного сп`яніння зазначена у направленні на ОСОБА_1 до ЧОНД на його огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, вищевказана, як вважає працівник поліції, ознака наркотичного сп`яніння є лише частиною ознаки наркотичного сп`яніння, яка передбачене Інструкцією, а саме -звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, та не може бути застосована окремо без її складової - виявлення у водія звужених чи дуже розширених зіниць.

Будь-яких інших ознак керування ОСОБА_1 17 березня 2021 року о 23 годині 00 хвилин транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння працівником поліції не зазначено та матеріали справи не містять.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейшейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також, ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол серії ДПР18 №249945 від 17 березня 2021 року про адміністративне правопорушення не містить жодної передбаченої Інструкцією ознаки перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, при цьому суддя не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі.

Згідно ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

При здійсненні перегляду відеозапису, який завантажений з диску, що приєднаний працівником поліції до матеріалів справи, встановлено, що працівником поліції будь-яких дій, направлених на виявлення у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, зокрема, звуженості чи розширеності у нього зіниць, які не реагують на світло, в тому числі, з застосуванням технічного засобу, яким у даному випадку може бути ліхтарик, не вчинено, а працівником поліції лише констатовано у присутності двох свідків, що на його думку ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських препаратів або у стані наркотичного сп`яніння. При цьому, виключно на прохання ОСОБА_1 , який категорично заперечував факт перебування у стані сп`яніння, зокрема наркотичного, працівник поліції зазначив, що ознакою перебування ОСОБА_1 у стані сп`яніння є те, що в нього зіниці очей не реагують на світло.

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 17 березня 2021 року, в них відсутні будь-які відомості щодо наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, але лише викладено факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких доказів керування ОСОБА_1 17 березня 2021 року о 23 годині 00 хвилин транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для проведення працівником поліції огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння були відсутні, в зв`язку з чим вимога працівника поліції адресована ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння є незаконною.

Крім того, при здійсненні перегляду відеозапису, який завантажений з диску, що приєднаний працівником поліції до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 обґрунтував свою відмову від проходження медичного огляду в ЧОНД, що розташований в м. Черкаси, знаходженням необхідністю бути з його дітьми, які на той час знаходилися в його автомобілі. При цьому, на зазначену підставу для відмови від проходження медичного огляду працівник поліції жодним чином не відреагував, будь-яких пропозицій щодо можливості виконання ОСОБА_1 його вимоги, незважаючи на її незаконність, не висловив.

Також, згідно ч.1 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак, будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом 17 березня 2021 року, після виявлення, на думку працівника поліції, у нього ознак наркотичного сп`яніння, матеріали справи не містять, що вкотре свідчить про необґрунтованість та незаконність вимоги працівника поліції, яка була адресована ОСОБА_1 , пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що підстави для виконання ОСОБА_1 вимоги працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння були відсутні.

Факт невиконання ОСОБА_1 вимоги працівника поліції, яка не ґрунтується на нормах чинного законодавства України, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, згідно виписки з амбулаторної карти №308, складеної лікарем КНП «ЧОНД», ОСОБА_1 самостійно звернувся для проведення огляду до КНП «ЧОНД» 18 березня 2021 року о 17 годині 50 хвилин, за результатами якого встановлено, що у нього ознак сп`яніння не виявлено, тверезий.

Відповідно до акту хіміко-токсикологічних досліджень №179 від 23 березня 2021 року, складеного лікарем КНП «ЧОНД ЧОР», в період з 22 березня 2021 року до 22 березня 2021 року проведено хіміко-токсикологічне дослідження сечі ОСОБА_1 забраної 18 березня 2021 року та доставленої в лабораторію 19 березня 2021 року, за результатами якого встановлено, що тести на морфін, марихуану, амфетамін, барбітурати негативні.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Проте, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що під час судового розгляду судом не встановлена наявність сукупності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в зв`язку з чим висунуте йому обвинувачення у протоколі серії ДПР18 №249945 від 17 березня 2021 року у недотриманні ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України слід визнати безпідставним, оскільки воно не знайшло свого об`єктивного підтвердження.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.7, 130, 221, 247, 252, 256, 279, 280, 283, 284 КУпАП, , -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя Т.В. Ігнатенко