ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1436/21 Справа № 204/4433/21 Суддя у 1-й інстанції - Дружинін К. М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2021 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 122 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 85 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1445 гривень.

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 31 травня 2021 року о 12 годині 28 хвилин, керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser Prado номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул. Шмідта та пр. Пушкіна у м. Дніпро, при наявності дорожнього знаку 2.18 (Рух наліво) проїхав прямо, чим створив перешкоду автомобілю Daewoo Nexia номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , змусивши його різко гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.8.4 Правил дорожнього руху України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати у зв`язку невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, тобто у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що дійсно він керував автомобілем Тойота по вул. Шмідта у крайній правій смузі для руху та під`їжджаючи до перехрестя з пр. Пушкіна, у зв`язку з наявною на дорозі ямою та дорожніми роботами, вимушено змінив напрямок руху, зайнявши ліву смугу та продовжив рух прямо, після чого був зупинений працівниками поліції. Вважає, що у даній дорожній обстановці він не порушував вимоги знаку 5.18, оскільки на його смузі для руху проводились ремонтні роботи, а тому він вимушений був рухатись в лівій смузі.

Зазначає, що аварійна обстановка була спричинена бездіяльністю працівників поліції, які не вжили заходів щодо регулювання руху на перехресті, з урахуванням пошкодженого дорожнього покриття.

Також вказує, що за тих саме обставин, його вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню, а тому, з огляду на положення ст. 61 Конституції України суд не мав права повторно притягувати його до адміністративної відповідальності.

Позиції учасників апеляційного процесу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану ним апеляційну скаргу та з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому зазначив, що бажає проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності його захисника, про що надав відповідну заяву.

Мотиви апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідальність за ч. 5 ст. 122 КУпАП настає у випадку порушення, передбачені частинами першою - четвертою статті 122, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками .

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність і доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №022994 від 31.05.2021 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; поясненнями ОСОБА_2 , який зазначив, що 31.05.2021 року рухався по вул. Шмідта в бік пр. Пушкіна у крайній правій смузі для руху, відповідно до вимог дорожнього знаку 5.16 та на перехресті продовжив свій рух прямо, а в цей час в лівій смузі для руху автомобіль Тойота продовжив свій рух прямо, чим створив його аварійну обстановку, оскільки він змушений був застосувати екстрене гальмування та змінити напрямок руху задля уникнення зіткнення транспортних засобів; рапортом співробітників поліції, відповідно до якого 31.05.2021 року було зупинено автомобіль Тойота, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням вимог п. 8.4 ПДР України, що спричинило створення аварійної обстановки водію ОСОБА_2 , фото-таблицею яка мається в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі не оскаржує факт порушення ним вимог дорожнього знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі», вказуючи виключно на те, що вимушений був порушувати правила дорожнього руху внаслідок проведення ремонтних робіт та наявністю ям на асфальтному покритті.

В той же час, ПДР України передбачає лише один випадок, коли водій транспортного засобу має право відступити від дотримання правил дорожнього руху. Таке виключення зазначено у п. 2.14 (е), відповідно до якого водій має право відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян, а тому, оскільки непереборної сили або загрози загибелі чи каліцтву громадян не було, апеляційний суд вважає, що підстав для порушення ПДР України у даному випадку не було.

Щодо посилань ОСОБА_1 про повторне притягнення його до адміністративної відповідальності за одне й теж адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії АР №886753 від 31.05.2021 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП оскаржена ним у порядок та строки, передбачені чинним законодавством та відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2021 року відкрито спрощене провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПП в Дніпропетровській області про скасування вищезгаданої постанови. Відтак, оскільки ОСОБА_1 скористався своїм правом на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у строки, передбаченими КУпАП та КАС України, зазначена постанова не набрала законної сили, а тому факт притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності двічі за одне й теж адміністративне правопорушення не знайшов свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та вмотивоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, а доводи, зазначені останнім у своїй апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 122 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун