ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гулак Н.А., розглянув подання начальника Житомирського РВ філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області Бабич Л.В. про вирішення питання щодо звільнення від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

03.02.2021 року Житомирський районний відділ філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Богунського районного суду м. Житомира від 05.11.2018 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Представник органу пробації у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, подання підтримує та просить його задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Дослідивши надані суду матеріали особової справи та оцінивши доводи внесеного подання, суддя приходить до наступних висновків.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 05.11.2018 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді суспільно-корисних робіт строком 120 годин. Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_1 з`явилася за викликом до відділу пробації 05.02.2019, де їй було видано направлення до Станишівської сільської ради для відбування адміністративного стягнення. Однак Станішівська сільська рада надіслала повідомлення про те, що вимушена відмовити у прийнятті на роботу ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю видатків.

05.03.2019 року було направлено лист до Житомирської місцевої прокуратури для відповідного реагування для вирішення питання пов`язаного з виконанням рішень суду щодо притягнення до відповідальності у виді суспільно-корисних робіт осіб, що проживають на території Станишівської сільської ради.

06.02.2020 року ОСОБА_1 повторно було видано направлення до Станишівської селищної ради для відбування адміністративного стягнення, на що отримано відповідь про те, що селищна рада відмовляється приймати на суспільно-корисні роботи правопорушників, у зв`язку з тим, що на дані роботи кошти не виділялися.

26.02.2020 року до Житомирської місцевої прокуратури повторно направлено листа для відповідно реагування, на що отримано відповідь, де зазначено, що внаслідок бездіяльності Станишівської сільської ради, яка полягає у відмові у прийнятті для відбування стягнення у виді суспільно-корисних робіт, порушники уникають покарання за вчиненні ними адміністративні правопорушення, а кошти, які б мали нараховуватися на погашення заборгованості по аліментам не надходять до дітей чиї права та інтереси порушуються одним із батьків. Про викладене інформують для вжиття заходів щодо недопущення порушення вимог законодавства.

18.06.2020 року Житомирським РВ філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області було направлено запит до Станишівської сільської ради з метою зясування чи проводилися засідання чергової сесії сільської ради з метою вирішення питання можливості фінансування оплачуваних суспільно-корисних робіт порушників, на що 17.07.2020 року з Станишівської сільської ради надійшла відповідь, відповідно до якої стало відомо, що вказівку Житомирської місцевої прокуратури про усунення порушень законодавства під час виконання адміністративного стягнення у виді суспільно-корисних робіт прийнято до відому. У зв`язку з чим утриматися від направлення коштів на фінансування оплачуваних суспільно-корисних робіт, до моменту врегулювання даного питання на законодавчому рівні.

У зв`язку із вище викладеним порушниця ОСОБА_1 до виконання 120 годин суспільно корисних робіт так і не приступила.

Як вбачається зі змісту ст. 38, ч.2 ст. 39 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цьогоКодексучи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті; якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Нормами ст. 303 КУпАП встановлена давність виконання постанов про накладення адміністративного стягнення, але не зазначена процедура процесуального вирішення цього питання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 [2] зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суддя вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст.80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Судом встановлено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 не виконана з об`єктивних причин. Крім того, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло більше ніж два роки.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст. 304 КУпАП, її слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

ОСОБА_1 звільнити від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ст.183-1 ч. 1 КУпАП, призначеного постановою Богунського районного суду м. Житомира від 05.11.2018 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя Н.А. Гулак