_ МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_________
Справа №521/7421/21
Пр. №3/521/5134/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Ткач А.О., за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката

Боличевського С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі матеріали адміністративної справи, що надійшли з полку Управління патрульної поліції в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП,

встановив:

30 квітня 2021 року о 08 годині 58 хвилин у м. Одесі по вул. Балківська, 100 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 , при перестроюванні зі смуги в смугу, створив аварійну ситуацію автомобілю «Jeep Grand Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_3 , змусивши його екстрено гальмувати та подати звуковий сигнал, чим порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР України).

За даним фактом відносно водія ОСОБА_1 інспектором полку Управління патрульної поліції в Одеській області складено протокол серії ДПР 18 № 039037 від 30 квітня 2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Також відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ДПР 18 № 039036 від 30 квітня 2021 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 , діючий на підставі ордеру від 05 травня 2021 року, в судовому засіданні 31 травня 2021 року заперечував проти об`єднання вище вказаних справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП та ч. 5 ст. 122 КУпАП, в одне провадження для спільного розгляду.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 червня 2021 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладеного на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП не визнав та відмовився надавати пояснення за протоколом серії ДПР 18 № 039037 від 30 квітня 2021 року.

Представник ОСОБА_1 , діючий на підставі ордеру від 05 травня 2021 року, в судовому засіданні 12 липня 2021 року пояснив суду, що його довіритель свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, не визнає у повному обсязі, посилаючись на те, що протокол серії ДПР 18 № 039037 від 30 квітня 2021 року відносно ОСОБА_1 складено невірно, оскільки останньому інкримінується правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, за порушення вимог п. 10.3 ПДР України, а тому з`ясуванню та встановленню підлягає та обставина, чи було вчинено особою правопорушення, передбачене ч. ч. 1-4 ст. 122 КУпАП, оскільки з протоколу не вбачається, яку частину з 1 по 4 цієї статті було порушено останнім. Крім того, стверджував, що ОСОБА_1 вже поніс відповідальність за порушення вимог п. 10.3 ПДР України за ст. 124 КУпАП, а двічі за одне і теж саме правопорушення особа не може бути притягнута до відповідальності.

Посилаючись на викладені обставини, просив суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, у діях останнього.

Крім того, протокольною ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 липня 2021 року заява ОСОБА_1 про призначення експертизи була залишена без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У п. 1.3 Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.3 Правил дорожнього руху України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Згідно п. 2 протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 039037 від 30 квітня 2021 року, складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, до протоколу додаються: відео з портативного відеореєстратора №1570; відео з реєстратора свідка.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року судом було витребувано зазначені вище відеозаписи, оскільки матеріали адміністративної справи при надходженні до суду не містили диск з відео з портативного відеореєстратора №1570 та відео з реєстратора свідка.

Щодо заявленого захисником ОСОБА_1 клопотання про визнання недопустимими та неналежними доказами відеозаписи з портативного відеореєстратора інспектора 1040, 1570 та відеозаписи з реєстратора свідка, наданими суду Управлінням патрульної поліції в Одеській області на виконання постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року, щодо допустимості копій вказаних відеозаписів як доказу у справі, слід зазначити наступне.

Діючими нормами КУпАП не обумовлено підстав для визнання доказів недопустимими та неналежними.

Разом з тим, стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав і основних свобод людини для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, ст. 94 КПК України, оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив рішення (вирок, постанову, ухвалу).

Питання про визнання доказів недопустимими вирішується судом під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення (ч. 1 ст. 89 КПК України) у кожному конкретному випадку залежно від характеру і наслідків порушень критеріїв допустимості. При цьому оцінка доказів передбачає їх відповідний аналіз у всій сукупності та взаємозв`язку (ст. 94 КПК України).

Висловлюючи свою позицію щодо недопустимості як доказу вище вказаних копій відеозаписів, захисник Желяскова Г.Г. посилався на те, що, за його думкою, вказані відеозаписи є підробленими, а також те, що вони отримані незаконним шляхом, а саме витребувані за ініціативою суду.

Проте, зміст відеозаписів узгоджується з іншими доказами у справі.

Суд зауважує, що за положеннями ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, у тому числі, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд зауважив, що при визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу.

За наведеного, з урахуванням положень ст. 252 КУпАП, суд не вбачає підстав, з яких даний доказ має ознаки недопустимого.

Так, з дослідженого відеозапису вбачається, що 30 квітня 2021 року о 08 годині 58 хвилин у м. Одесі автомобіль «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Балківська, при перестроюванні зі смуги в смугу, створив аварійну ситуацію автомобілю «Jeep Grand Cherokee», державний номерний знак НОМЕР_3 , змусивши його екстрено гальмувати та подати звуковий сигнал.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 заперечив проти створення його довірителем аварійної ситуації автомобілю «Jeep Grand Cherokee», під керуванням ОСОБА_2 , змусивши його екстрено гальмувати та подати звуковий сигнал, оскільки з оглянутого відеозапису вбачається, що останній знизив швидкість руху всього на 4 км., а різка зміна швидкості руху, за його думкою, становить не менше 10 км./год., тобто у даному випадку відсутнє спричинення аварійної ситуації. Крім того, зазначив, що з оглянутого відеозапису достеменно неможливо встановити, яку ситуацію поліцейські вважали аварійною, у разі, якщо ситуацію, що мала місце безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, то ОСОБА_1 вже поніс відповідальність за порушення вимог п. 10.3 ПДР України за ст. 124 КУпАП, а двічі за одне і теж саме правопорушення особа не може бути притягнута до відповідальності.

Суд не приймає до уваги доводи представника ОСОБА_1 стосовно того, що ОСОБА_1 не спричинив створення аварійної ситуації автомобілю «Jeep Grand Cherokee», під керуванням ОСОБА_2 , та вже поніс відповідальність за порушення вимог п. 10.3 ПДР України за ст. 124 КУпАП, а двічі за одне і теж саме правопорушення особа не може бути притягнута до відповідальності, оскільки у даному випадку ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, за подію, що мала місце 30 квітня 2021 року о 08 годині 58 хвилин у АДРЕСА_2 , а за ст. 124 КУпАП, за якою останнього постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 червня 2021 року було визнано винним у вчиненні зазначеного правопорушення подія мала місце 30 квітня 2021 року о 09 годині 00 хвилин у м. Одесі по вул. Балківська, 115.

Тобто, очевидна наявність двох різних подій, у зв`язку з чим працівниками патрульної поліції відносно ОСОБА_1 складено два різні протоколи протокол серії ДПР 18 № 039037 від 30 квітня 2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, та протокол серії ДПР 18 № 039036 від 30 квітня 2021 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вказане також підтверджується, оглянутим у судовому засіданні відеозаписом.

Разом з цим, відповідно до ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

При цьому, згідно загального визначення терміну, аварійна ситуація - це стан потенційно небезпечного об`єкта, що характеризується порушенням меж та (чи) умов його безпечної експлуатації, який, при цьому, не перейшов у аварію.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху України, разом з цим, такі дії не є порушенням, передбаченим ч. ч. 1, 2, 3 або 4 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим дії останнього не можуть бути кваліфіковані за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia»,рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У відповідності до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

У п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини встановив критерій доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №688/788/15-к, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

За таких обставин, суд вважає, що у даній адміністративній справі не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та беручи до уваги те, що в судовому засіданні достовірно не доведено факт вчинення ОСОБА_1 (в межах протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 039037 від 30 квітня 2021 року), адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. М. Сегеда