КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 33/824/3234/2021
ПОСТАНОВА

30 червня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Назаренко Мар`яни Володимирівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 липня 2019 року стосовно ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164-10 КУпАП,

встановив:

постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384грн 20 коп.

22 квітня 2021 року адвокат Назаренко М.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 липня 2019року, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 25 травня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року.

14 червня 2021 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Назаренко М.В. повторно направила апеляційну скаргу на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 липня 2019 року та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні 17 липня 2019 року, а тому не знав про прийняте судове рішення. Крім того, він не був належним чином та у встановленому законом порядку повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, а про оскаржувану постанову та й взагалі про наявність справи про притягнення його до адміністративної відповідальності дізнався випадково через додаток «Дія» 9 квітня 2021 року. Одразу після цього між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Назаренко Мар`яни» був укладений договір про надання правничої допомоги №09/04/2021 від 9 квітня 2021 р., що свідчить про те, що раніше адвокат Назаренко М.В. не могла подати апеляційну скаргу, зважаючи на те, що правова допомога почала надаватися ОСОБА_1 з дня укладення договору про надання правничої допомоги.

Також адвокат Назаренко М.В. зазначала, що одразу після укладення вказаного договору про надання правничої допомоги, вона звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про ознайомлення з матеріалами справи. Оскільки справа перебувала в архіві суду та для її ознайомлення потрібно було отримати резолюцію судді, що розглядав справу, що потребувало деякого часу, з працівником архіву Шевченківського районного суду м. Києва було погоджено день ознайомлення з матеріалами справи - 14 квітня 2021 року. Ознайомившись в цей день з матеріалами справи, 22 квітня 2021 року, в межах десятиденного строку з дня ознайомлення з матеріалами справи було подано апеляційну скаргу, тому пропуск строку на апеляційне оскарження не залежав від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Назаренко М.В. вважає, що при обмеженні апеляційного оскарження судового рішення порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вивчивши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 17 липня 2019 року, вважаю, що воно задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

У разі порушення цього строку, а також у випадку відмови в поновленні строку на оскарження рішення місцевого суду, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала.

Доводи адвоката Назаренко М.В. про те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи та не був обізнаний про постанову суду, були предметом розгляду судді Київського апеляційного суду і їм надана правова оцінка у постанові судді від 25 травня 2021 року.

Переоцінювати висновки судді Київського апеляційного суду інший суддя цього ж суду процесуальних повноважень не має.

Посилання адвоката Назаренко М.В. на те, що ОСОБА_1 взагалі не був обізнаний про наявність справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, спростовуються підписом ОСОБА_1 у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення від 29 травня 2019 року.

Згідно змісту Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 липня 2019 року стосовно ОСОБА_1 була надіслана судом до реєстру 18 липня 2019 року та оприлюднена 22 липня 2019 року, а відтак ОСОБА_1 мав можливість ознайомитися із постановою судді, починаючи з 22 липня 2019 року.

Як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди зобов`язанні вказувати підстави, на які вони посилаються як на підставу поновлення строку.

Досить часто такою підставою є нібито те, що стороні не було відомо про факт винесення рішення, попри те, що вона брала участь у справі, мала можливість скористуватися своїми правами, але особа, зловживаючи правом, навмисно була відсутня на ключових засіданнях у справі.

Розглядаючи підстави поновлення строків, ЄСПЛ вказав, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження (п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 р. у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14.10.2003 р.).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі

«Пономарьов проти України»).

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметєв проти України від 21 грудня 2010 року).

З матеріалів справи вбачається, що заходи для оскарження постанови судді від 17 липня 2019 року ОСОБА_1 почав приймати після спливу одного року дев`яти місяців після прийняття судом постанови, хоча йому достовірно було відомо про наявність протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, про розгляд цього протоколу судом та про результат судового розгляду, так як ним частково виконана постанова судді (сплачений судовий збір).

Посилання адвоката Назаренко М.В. на те, що вона не мала можливості подати апеляційну скаргу у межах строків, визначених статтею 294 КУпАП, оскільки договір про надання правничої допомоги між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Назаренко Мар`яни» був укладений тільки 9 квітня 2021р., правового значення для вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 17 липня 2019 року не має, так як адвокат Назаренко М.В. діє в інтересах ОСОБА_1 , а відтак розгляду та оцінці підлягають причини, з яких саме ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Назаренко М.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 липня 2019 року стосовно ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга разом з усіма доданими до неї матеріалами підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Назаренко Мар`яни Володимирівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 липня 2019 року стосовно ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Назаренко Мар`яни Володимирівни на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17 липня 2019 року стосовно ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт