Справа № 428/1797/21
Провадження № 33/810/108/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 25 червня 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Парсентьєва І.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Сєвєродонецького суду Луганської області від 14 травня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 28 лютого 2021 року о 04 годині 16 хвилини, в м.Сєвєродонецьк, по пр.Космонавтів, 28, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «VolkswagenTouareg», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора «DragerAlcotest» або у найближчому медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник Парсентьєв І.В. просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП , за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що не погоджується з даною постановою в повному обсязі, через порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, які суд вважає встановленими. Приводить свою версію подій, за якою ОСОБА_1 не курував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Не погоджуються зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, який, на думку захисника, не відповідає вимогам закону. Стверджують, що під час складання цього протоколу про адміністративне правопорушення були порушені норми КУпАП та вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). Переконаний, що в порушення вищевказаних вимог Інструкції, поліцейський Томашивський В.О. не проінформував ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та на його вимогу не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Окрім того, в пушення Інструкції, особа, яка проводила огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я не надала документи, які підтверджують проходження ним тематичного удосконалення. Також не надані документи, що використання приладу дозволено МОЗ, сертифікати відповідності та свідоцтво про повірку. Вважає, що Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008року № 1103 (далі - Порядок) та Інструкцією не передбачено можливості застосування в ході медичного огляду водія на стан алкогольного сп`яніння лікарем у лікувальному закладі, технічних засобів контролю тішу «Драгер». Окрім того, ОСОБА_1 було неправомірно відмовлено у відібранні біологічних зразків. В порушення ст. 265-1, 265-2, 266 КУпАП у ОСОБА_1 посвідчення водія вилучено не було, транспортний засіб тимчасово поліцейськими не затримувався, ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не відсторонювався. Вважає, що проведення медичного огляду пропонувалося працівником поліції без явних на те причин, в умовах конфліктної ситуації, опис ознак алкогольного сп`яніння не відповідає фактичному стану водія. При цьому долучені до матеріалів справи пояснення свідків, як доказ відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння в медичному закладі, не заслуговують на увагу та є неналежними доказами, оскільки, як вбачається із відеозапису із нагрудної камери відеореєстратора, в їх присутності поліцейським не пропонувалося водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, а лише роз`яснювалося їм, що водій вже відмовився від проведення огляду. Також без їх допиту у судовому засіданні дані пояснення є неналежними доказами, що узгоджується з правовим висновком Верховного суду викладеним у справі № 560/751/17 від 27 червня 2019 року. Окрім того, вказує на порушення Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року щодо наявність фрагментарних записів з нагрудних камер поліцейських, за відсутністю повної фіксації всіх обставини справи, починаючи з моменту зупинки транспортного засобу до складання протоколу про адміністративні правопорушення. Водночас посилається на проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, як це зазначено в апеляційній скарзі - «дув у Драгер», проте результати огляду не влаштували поліцейських. З урахуванням істотних порушення вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а також відсутність сукупності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, на переконання апелянта, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Парсентьєва І.В., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддею не було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 310198 від 28 лютого 2021 року водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора «DragerAlcotest» або у найближчому медичному закладі, відмовився у присутності двох свідків.

У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти Російської Федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Правовий аналіз вказаних норм дає підстави стверджувати про можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, лише у тому випадку, коли така відмова висловлена цієї особою, або дії, бездіяльність особи фактично спрямовані на відмову від проходження такого огляду.

В обох випадках відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною, очевидною.

Повертаючись до обставин цієї справи, слід зауважити, що ОСОБА_1 висловив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. Проте ці спроби були невдалими, тобто за відсутності як позитивного так й негативного результату.

Після чого, ОСОБА_1 погодився пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров`я, для чого був доставлений до КНП «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня».

З фактичних даних, що мітяться на відеозаписах з нагрудних камер патрульних поліцейських, вбачається, що під час такого огляду ОСОБА_1 наполягав на відбиранні у нього зразків біологічного середовища з метою встановлення наявності чи відсутності у нього стану сп`яніння. Разом з тим, ОСОБА_1 відмовився від використання технічних засобів для визначення вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, вказавши, що не довіряє результатам використання таких технічних засобів.

Вказані дії ОСОБА_1 поліцейськими були розцінені як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, з чим погодився суд першої інстанції.

Проте апеляційний суд зауважує, що в даному випадку відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не є явною та очевидною

Поведінка ОСОБА_1 , який погодився на огляд, як поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, так й у закладі охорони здоров`я, не свідчить про його відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому апеляційний суд зауважує, що згідно з приписами Інструкції проведення дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю не є неодмінними, адже такі дії обов`язкові тільки у разі дослідження на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, а також, якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами.

Утім згідно з листа медичного директора КНП «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Рабулець Т.А. від 18 червня 2021 року № 804, в якому є посилання на Тимчасову інструкція про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стані сп`яніння, затвердженою заступником Міністра охорони здоров`я СРСР від 01 вересня 1988 року № 06-14/33-14, яка є доповненням до наказу Міністерства охорони здоров`я СРСР від 08 вересня 1988 року № 694 «Про заходи щодо подальшого вдосконалення медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння» не визначено підстав для відмови лікарем (фельдшером) у проведенні дослідження біологічного середовища особи, яка оглядається.

Окрім того, у відповідності до наведеної Тимчасової інструкції - якщо проведення огляду в повному обсязі не представляється можливим в силу обставин, що складися (через тяжкість стану випробуваного, відмову від огляду і т.д.), в протоколі медичного огляду вказуються причини, чому не було виконано те чи інше дослідження. Основою медичного висновку з питання станів, пов`язані зі споживанням алкоголю, повинні бути дані всебічного медичного огляду. Після його завершення проводиться відбір повітря, що видихається або біологічних рідин організму для дослідження їх на наявність алкоголю.

Зазначене узгоджується з Інструкцією, а саме змістом Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який є додатком 3 до неї.

З вказаного Акту вбачається, що окрім використання технічних засобів для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, лікар, що проводить огляд повинен зробити опис водія, котрий проходить огляд (зовнішній вигляд, поведінку); також лікар зобов`язаний зробити дослідження вегетативно-судинні реакції, рухову сферу; вказати відомості про останнє вживання алкоголю, наявність запаху алкоголю з рота тощо.

Проте в порушення наведених нормативно-правових актів, що регламентують порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, вказаних заходів лікар не здійснив. У матеріалах справи відсутній Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому мусить бути зазначені вказані дані та проведені лікарем необхідні дослідження.

Апеляційний суд вважає, що поведінка ОСОБА_1 не була спрямована на фактичну відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тільки те, що ОСОБА_1 не виконав вимоги з приводу використання технічних засобів для визначення наявності або відсутності вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі, за відсутності виконання лікарем інших вимог Інструкції, не може свідчити про відмову від такого огляду.

Тим більше, що ОСОБА_1 висловлював бажання пройти огляд на стан сп`яніння, заперечував, що відмовляється від його проходження.

З урахуванням наведеного неможливо зробити однозначний висновок, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення, через що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Парсентьєва І.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Сєвєродонецького суду Луганської області від 14 травня 2021 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук