Провадження №3/592/42/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Онайко Р.А. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого начальником спеціальної авто технічної групи ДСНС, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

08.12.2020 о 13:41 у м. Суми по вул. Чехова, 2, водій ОСОБА_1 керуючи т/з Ford Mondeo, н.з. НОМЕР_1 , на вимогу про зупинку ТЗ, подану за допомогою проблискових маяків синього та червоного кольорів та звукового сигналу не зупинився та намагався зникнути від переслідування. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі д.н.з. НОМЕР_2 шляхом утворення штучного затору. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Крім того, 08.12.2020 о 13:41 м. Суми по вул. Чехова, 2, водій ОСОБА_1 керував т/з Ford Mondeo, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest DRAGER 6820 та прослідувати до медичного закладу для проведення даного огляду водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, ОСОБА_1 та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

16.12.2020 з УПП в Сумській області ДПП Національної поліції України надійшли до Ковпаківського районного суду м. Суми матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та були передані для розгляду судді Онайку Р.А.

Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Під час складання протоколів ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені ст.268 КУпАП, та зміст ст.63 Конституції України, зауважень до протоколів про адміністративне правопорушення він не надавав, дії працівників поліції не оскаржував.

В судове засідання призначене на 24.12.2020 ОСОБА_1 повідомлений про час та місце розгляду справи не з`явився, надав заяву від 22.12.2020 про відкладення розгляду справи для вирішення питання про отримання правової допомоги. За його клопотанням слухання справи відкладено на 10:00 11.01.2021 (а.с. 11).

11.01.2021 ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, 06.01.2021 через канцелярію суду надав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному, що підтвердив доданим листком непрацездатності серії АЛГ №233866 відкритим 06.01.2021 (а.с.15-16), відповідно до якого він перебував на амбулаторному лікуванні. За клопотанням особи, що притягується до адміністративної відповідальності слухання справи відкладено на 10:00 28.01.2021.

28.01.2021 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 27.01.2021 через канцелярію суду, подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні у КНП «Клінічна лікарня №5» СМР, у підтвердження до заяви додав довідку №5 від 26.01.2021 видану КНП «КЛ №5», відповідно до якої він перебуває на стаціонарному лікуванні з 26.01.2021(а.с.19). За клопотанням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, слухання справи відкладено на 09:30 16.02.2021.

16.02.2021 ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, 15.02.2021 через канцелярію суду, подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні у КНП «Клінічна лікарня №5» СМР, на підтвердження даної обставини надав довідку з медичного закладу КНП «Клінічна лікарня №5» від 15.02.2021 №01-27/1а/223, відповідно до якої він перебуває на стаціонарному лікуванні з 12.02.2021 (а.с. 21-22). Слухання справи відкладено на 09:30 05.03.2021.

05.03.2021 ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, 03.03.2021 через канцелярію суду, подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні у КНП «Клінічна лікарня №5» СМР, на підтвердження даного факту надав довідку з медичного закладу, відповідно до якої він перебуває на стаціонарному лікуванні з 02.03.2021( а.с. 25-26).

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 , який був обізнаним про наявність в суді відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення і не був позбавлений можливості залучити до участі в суді захисника або надати письмові заперечення, однак таким правом не скористався.

При цьому суддя враховує, що справа 5 разів була призначена до розгляду і кожного разу від ОСОБА_1 надходило клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому питання про отримання правової допомоги ним так і не було вирішене, а також він протягом двох місяців 4 рази захворював і кожного разу за 2-5 днів до призначеного дня судового розгляду.

Можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що допускається положеннями ст. 268 КУпАП, ураховуючи при цьому усталену судову практику ЄСПЛ щодо оцінки поведінки особи та її вплив на тривалість розгляду справи, згідно якої право на доступ до суду, закріплене у §1 ст. 6 Конвенції, «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати §1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany). «Заявник зобов`язаний максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання» (рішення від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Також Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Необхідно наголосити, що необґрунтоване зволікання з боку судді у розгляді справи могло призвести до негативних наслідків у виді закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП через закінчення строку накладення стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, оскільки тримісячний строк спливає 08.03.2021, що є неприпустимим, оскільки зводиться нанівець легітимна мета провадження у справі (охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо - ст. 1 КУпАП), що унеможливлює існування розумної пропорційності між використаними судом засобами та поставленою метою.

Встановлені строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Суддя приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду в яких неодноразово просив відкласти розгляд справи шляхом особистої подачі клопотань про відкладення через канцелярію суду, не вжив заходів для явки до суду, не надав жодних письмових пояснень чи заперечень, тому наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У заявах про відкладення розгляду справи від 27.01.2021, 15.02.2021 та 03.03.2021 ОСОБА_1 зазначає, що свою провину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнає.

Однак, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, крім протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 036474 від 08.12.2020 та серії ДПР18 № 036457 від 08.12.2020 підтверджується дослідженими доказами, а саме:

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», від підпису відмовився, що посвідчили двоє свідків;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 08.12.2020, відповідно до яких водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я;

-відеозаписами з нагрудних та автомобільного відеореєстраторів поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на рівній ділянці дороги виїхав на зустрічну смугу безпосередньо перед поліцейським автомобілем, створивши небезпеку зіткнення, після чого ігнорував вимогу про зупинку транспортного засобу, висунуту за допомогою проблискового маячка червоного кольору (що видно по його віддзеркаленню на номерному знаку) і був зупинений на відстані понад 700м від місця, де була висунута ця вимога. При цьому розташування автомобіля Ford Mondeo, н.з. НОМЕР_1 та поліцейських автомобілів свідчить про створення ними перешкоди для руху правопорушника. ОСОБА_1 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків спочатку висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, проте від пропозиції поліцейських прослідувати туди відмовився і почав сідати до власного автомобіля, ігноруючи наступні звернення до нього, зокрема, пропозиції про проведення огляду на стан сп`яніння, відмовившись таким чином від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), суддя не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

При цьому адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а матеріали справи мають достатньо доказів, які не поставлені під сумнів правопорушником, яким доведено як факт керування т/з особою, так і факт перебування цієї особи у стані алкогольного сп`яніння.

У свою чергу порядок проходження огляду на стан сп`яніння, про який йдеться мова, закріплений у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами) і являє собою процедуру направлення водіїв т/з для проведення огляду з метою виявлення зазначеного стану і безпосередньо проведення такого огляду.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.

Таким чином, ОСОБА_1 , щодо якого були об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, відмовився, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності 2-х свідків, внаслідок чого і був складений протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому суддя враховує, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Враховуючи особу порушника, характер вчиненого правопорушення та його особливу небезпечність, підвищену соціальну чуттєвість до такого роду правопорушень. З метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття вважаю необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених в виді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 40-1, 283 ч.5 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 454 грн.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 124, ч.1130, ч.5 283 КпАП України, -

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, а в її разі оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений у строк, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Р.А. Онайко