Справа № 127/4963/21
Провадження № 3/127/1761/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гайду Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 525946 від 17.02.2021, ОСОБА_1 17.02.2021 о 09:52 год. в м. Вінниці по вул. Гонти, 39а, керуючи транспортним засобом «DAF CF 85.410», державний номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіп «Meppel GS», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив виїзд в бік дороги на зустрічну смугу перетнувши дорожню розмітку (1.1 суцільну лінію) та здійснив зіткнення з автомобілем «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, п. 11.3, п. 12.1, Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що рухаючись по головній дорозі переконавшись в безпеці маневру виїхав на зустрічну смугу для об`їзду перешкоди. Проте, водій автомобіля «Opel Astra» не дотримався Правил дорожнього руху, а саме п. 16.11 Правил дорожнього руху та здійснив з ним зіткнення.

У ході судового розгляду допитаний потерпілий ОСОБА_2 , який суду пояснив, що виїжджаючи з другорядної дороги повертаючи на право водій ОСОБА_1 не надав перевагу йому та виїхав на зустрічну смугу перетнувши суцільну смугу. У зв`язку з чим відбулося зіткнення транспортних засобів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 , проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Наведена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до конкретних правил дорожнього руху, порушення вимог яких має бути у причинному зв`язку з їх наслідками.

Відповідно до п. 2.3 б Правил дорожнього руху вбачається, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 11.3 Правил дорожнього руху вбачається, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху вбачається, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У ході судового розгляду та відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 525946 від 17.02.2021, встановлено, що ОСОБА_1 17.02.2021 о 09:52 год. в м. Вінниці по вул. Гонти, 39а, керуючи транспортним засобом «DAF GF 85.410», державний номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіп «Meppel GS», державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та здійснив виїзд в бік дороги на зустрічну смугу перетнувши дорожню розмітку (1.1 суцільну лінію) та здійснив зіткнення з автомобілем «Opel Astra» державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Вказані обставини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, крім вищевказаного протоколу, підтверджуються схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17.02.2021, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17.02.2021 та відеозаписом з відео-реєстратора.

Крім того, відповідно до висновку експерта № 3305/3306/21-21 від 09.06.2021, слідує, що в дорожній ситуації з технічної точки зору, причиною виникнення події даної ДТП, стала невідповідність дій водія транспортного засобу«DAF GF 85.410», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вимогам п. 11.1, 11.3, лінії 1.1 горизонтальної дорожньої розмітки Правил дорожнього руху, яку перетинати заборонено.

Щодо дій водія транспортного засобу «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б знаходились у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, цілком доведена та підтверджена відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою та жодним чином не спростовані.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Із урахуванням наведеного та враховуючи відповідні положення КПК України та КАС України щодо обов`язковості висновків суду у справі про адміністративне правопорушення, виходячи із принципів верховенства права та однієї із засад судочинства, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України, якою є забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про те, що визнання вини особи є обов`язковим при доведеності вчинення нею будь-якого адміністративного правопорушення.

Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень. Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ст. 124 КУпАП дає підстави стверджувати те, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства, де визнання вини є обов`язковим відповідно до положень ст. 17, ч. 4 ст. 374 КПК України, п. 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 38 КУпАП та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП наслідком закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є лише звільнення особи від накладення адміністративного стягнення. При цьому суд звертає увагу і на те, що закриття справи із підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, наслідком чого була би відсутність підстав для визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене та враховуючи зазначену вище правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про те, що закриття справи у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, не передбачає звільнення особи від адміністративної відповідальності, що указує на необхідність визнання вини.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП знайшла своє підтвердження у ході судового розгляду та доводиться матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Таким чином, приймаючи до уваги, що на час розгляду судом матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП, сплинув строк притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а тому суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 38, 124, 247, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно Закону України «Про судову експертизу» оплату експертизи здійснити за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: