Справа №521/2800/21
Номер провадження 3/521/2746/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Кузьменко Н.Л.,

при секретарі- Юришинець С.В.,

за участю:

прокурора - Атаманенка О.А.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з УСР в Одеській області ДСР НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Котовськ, Одеської області, громадянки України, яка перебуває на посаді провідного спеціаліста відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з 02.05.2019 по 11.01.2022 рік надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, маючої на утриманні трьох малолітніх дітей 2013, 2015, 2019 років народження та одну неповнолітню дитину 2006 року народження, з вищою юридичною освітою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, ОСОБА_1 , перебуваючи з 26.12.2019 по теперішній час на посаді провідний спеціаліст відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), будучи суб`єктом декларування відповідно до підпункту «В», пункту першого, частини першої ст. З Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700- VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон) та державним службовцем 9 рангу в межах категорії «В» посад державної служби, в порушення ч. 1 ст. 45, п. 2-І. Розділу XIII Закону несвоєчасно, без поважних причин подала 24.06.2020 року об 21 годині 32 хвилини щорічну декларацію за 2019-й рік, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

За даним фактом 19.02.2021 року співробітниками поліції складено протокол №190 про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , з`явившись до суду, свою вину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні не визнала та пояснила, що з 2019 року перебуває у декретній відпустці, через це не продовжувала строк дії свого цифрового підпису та під час запровадження карантинних обмежень на території України була позбавлена можливості продовжити строк дії свого сертифікату. Окрім цього, ОСОБА_1 пояснила, що була переконана у продовжені строку подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у зв`язку із продовженням на території України карантинних обмежень, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року було продовжено на всій території карантині обмеження. ОСОБА_1 також зазначила, що суттєвих змін в її майновому стані не відбулось та умислу приховати будь-яку інформацію щодо майна та доходів вона не мала. ОСОБА_1 в засіданні надала підтвердження, що утримує троє малолітніх дітей 2013, 2015, 2019 років народження та неповнолітня дитина 2006 року народження, оскільки її чоловік інвалід 2-ї групи (згідно копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №166510).

Прокурор у судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за викладеними в протоколі обставинами та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Дослідивши докази, надані на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що ці докази є сумнівними і недостатніми для визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в зв`язку із чим провадження підлягає закриттю.

Вирішуючи справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідно до висновку Конституційного суду України у рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010) суди, серед іншого, повинні з`ясувати та дати оцінку формі вини, мотивам і характеру вчиненого діяння, наявності причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень.

Більше того, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тоді як вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст. 62 Конституції України: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину».

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Примітка доданої статті КУпАП вказує на те, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частини першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати).

Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у неї умислу на вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, заслуговують на увагу, оскільки обґрунтовано підтверджуються тим, що у зв`язку з встановленням з 12.03.2020 року на всій території Україну карантину та відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)» встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Однак, суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року «було установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»

Таким чином, суддею встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у неї були відсутні мотиви вчинити порушення закону, вона не бажала його порушити, поза її волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Долучені до справи докази не спростовують висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

За таких обставин, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 287, 288, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 172-6 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Кузьменко Н.Л.