Справа № 509/4247/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2021 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М., розглядаючи матеріали, які надійшли Відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20 cерпня 2021 року до Овідіопольського районного суду Одеської області з Відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області одночасно надійшло два протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Вказані адміністративні матеріали були об`єднані постановою Овідіопольського районного суду від 15.09.2021 року.

ОСОБА_1 , та його представник в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду були повідомлені належним чином, однак представник ОСОБА_1 надіслав на адресу суду свої заперечення проти протоколів про адміністративне правопорушення, в яких просив суд закрити провадження на підставі ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173, 185 КУпАП.

Дослідивши адміністративні матеріали, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173, 185 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Відповідно до умов статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за внутрішнім переконанням, заснованому на всебічному, повному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 № 23рп/2010 - конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті1,3, частина друга статті19 Основного Закону України).Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження - не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Розглядаючи питання ефективного засобу правового захисту Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в п. 114 Рішення від 10 вересня 2010 року у справі «Макфарлейн проти Ірландії» (заява № 31333/06), п. 38 Рішення Великої Палати від 29 березня 2006 року у справі «Ріккірді Піссаті проти Італії» (заява № 62361/00) зазначив, що засіб є ефективним тільки якщо він доступний та достатній.

В силу п. 255 Рішення ЄСПЛ від 12 грудня 2012 року у справі «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (заява № 39630/09) та п. 152 у справі «Кудла проти Польщі» (заява № 30210/06) від 26 жовтня 2000 року засіб повинен бути ефективним на практиці й по закону, а згідно п. 36-40 Рішення від 24 липня 2012 року у справі «Джорджевич проти Хорватії» (заява № 41526/10) при оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника.

У своєму рішенні від 17 березня 2009 року у справі «Хутман і Меус проти Бельгії» (заява № 9411/05) п. 44 ЄСПЛ зазначив, що національні органи повинні тлумачити та застосовувати своє національне законодавство без зайвого формалізму.

Судом встановлено, що 17 серпня 2021 року ДОП СП ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Ляшенко А.М. складено відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення з яких вбачається, що 10 серпня 2021 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 знаходячись у громадському місці по вул. Є. Колісніченко у смт. Овідіополь виражався грубою нецензурною лайкою, чим своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян. На законі вимоги ДОП ОСОБА_2 та ДОП ОСОБА_3 щодо припинення неправомірних дій не реагував, при цьому погрожував працівникам поліції звільненням, штовхав ДОП СП ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 чим вчинив правопорушення, передбачене ст. ст. 173, 185 КУпАП.

Відповідно до п. 9 розділу II Інструкції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)), у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» - інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності), у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол), у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 574189 від 17.08.2021 року вищевказаним приписам Інструкції не відповідає, зокрема:

-в протоколі у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» не зазначено органу, яким видано документ, на підставі якого встановлено особу правопорушника;

-у графі «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності» зазначено про перевірку вказаних обставин проте не зазначено результат такої перевірки;

-у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» зазначено, що гр. ОСОБА_1 знаходячись у громадському місці по вул. Є. Колісніченко у смт. Овідіополь виражався грубою нецензурною лайкою, чим своїми діями порушив громадський порядок та спокій громадян, незважаючи на те, що диспозиція ст. 185 КУпАП, визначена як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

-у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення) не вказано документів. які додаються до протоколу, тим неменше матеріали справи містять такі документи.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 5741890, до останнього додано «матеріали адмін справи» без визначення конкретних документів в порушення вищевказаних приписів інструкції.

При цьому до суду надані пояснення гр. ОСОБА_4 про яку відсутні будь-які відомості в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 574189 (свідок/понятий) та не зазначено про їх долучення до протоколу.

За вказаних обставин відповідні письмові пояснення є недопустимим доказом.

Поряд з цим матеріали справи місять рапорт ДОП СП ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції Ляшенко А.М. та рапорт ДОП СП ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Єфанова Є.О.

Перш за все необхідно наголосити на тому, що вказані документи складені та датовані 10 червня 2021 року, тобто за два місяці до дня настання відповідної події, та більше як за два місяці до дня складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 574189, а отже не є належними та допустимими доказами у справі.

Необхідно зазначати, що дата складання відповідних рапортів (10.06.2021 року) не може вважатися орфографічною помилкою, оскільки як рапорт ДОП СП ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції Ляшенко А.М. так і рапорт ДОП СП ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Єфанова Є.О. складені та датовані однією ж і тією датою.

Зазначаю, що у випадку, коли суд визначить, що рапорти складені не в день, зазначений у вказаних документах, то у даному випадку вбачається, що поліцейськими 10.08.2021 року достеменно встановлено осіб, які на переконання працівників поліції вчинили адміністративне правопорушення.

Тобто 10 серпня 2021 року особи депутата ОСОБА_5 та депутата ОСОБА_1 буди встановлені, а отже працівники поліції були зобов`язані скласти відповідні протоколи щодо вказаних осіб не пізніше 11.08.2021 року.

Матеріали справи містися диск з відеозаписами, який наданий суду в якості доказу.

Відеодокази, надані до суду разом з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 574189 від 17.08.2021 є копіями (копією) а тому повинні відповідати вимогам ст. 99 КАС України.

Так, відповідно до ст. 99 КАС України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

За вказаних обставин, копії електронних доказів, наданих суду разом з матеріалами про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не можуть судом братися до уваги.

З цього приводу необхідно зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

04 лютого 2019 р. Велика Палата Верховного Суду, переглядаючи справу №9901/43/19 (П/9901/43/19), ухвалила, що саме електронний цифровий підпис є головним реквізитом такої форми подання електронного доказу. Відсутність такого реквізиту в електронному документі виключає підстави вважати його оригінальним, а отже, належним доказом у справі.

Крім того, в протоколі не вказано вимоги яких саме поліцейських відмовився виконати гр. ОСОБА_1 , а також доказів порушення громадського порядку в матеріалах справи відсутні докази про агресивну поведінку останнього або в непокорі, вираженій в зухвалій формі.

У випадку, коли наявні розбіжності щодо визначення природи (процесуальної чи матеріальної) окремого правового положення у національному законодавстві та практиці ЄСПЛ, то перевага повинна надаватися тому підходу, який є більш сприятливим для особи. Це випливає із принципів дії Конвенції, зокрема субсидіарності та мінімальних стандартів держава повинна забезпечити особі мінімальний рівень захисту, гарантований Конвенцією, що не виключає встановлення в національному законодавстві вищих стандартів прав людини.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, зазначаю, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до положень ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В даному випадку, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173, 185 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,251,252,256,276,284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173, 185 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Гандзій Д.М.