Справа № 405/2515/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Льон С.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №188856 від 05.04.2021 ОСОБА_1 05.04.2021 о 17:15 год. в м. Кропивницький по вул.Полтавська, 60, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, порушення координації рухів). Від проходження відповідно до встановленого законодавством огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків. ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню, порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлявся належним чином за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про її своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 10 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідно до ч.17 ст.6 цього Закону особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які, зокрема, беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Під час складання протоколу у справі про адміністративне ОСОБА_1 повідомив, що місцем його проживання є АДРЕСА_1 , проставив підпис у вказаному протоколі, а тому безперечно розумів, що за даною адресою судом будуть здійснюватися його виклики для розгляду справи, жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив, своїми діями ігнорує отримання повісток, що вказує на його небажання брати участь в розгляді справи.

Окрім того, сектор адресно-довідкової роботи Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області надав суду відповідь, що місцем реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 , куди також надсилалися судові повістки.

При цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення участі ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Крім того, судом відзначається, що інформація про день, час та місце розгляду даної справи завжди завчасно розміщувалась на офіційному сайті «Судова влада України» в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду», інформація якого є відкритою та загальнодоступною.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи, у тому числі з врахуванням положень ч.10, ч.17 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 3 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. ст.130 КУпАП, вчинених особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, оскільки його вина підтверджена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №188856 від 05.04.2021; довідкою про отримання інспектора відділу адміністративної практики УПП в Кіровоградській області про отримання особою посвідчення водія на право керування транспортним засобом, згідно якої ОСОБА_1 09.07.2009 отримав українське посвідчення водія серії НОМЕР_2 ; довідкою інспектора відділу адміністративної практики УПП в Кіровоградській області, згідно якої ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 27.05.2020 по справі №404/1954/20 останнього визнано винним і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки; також ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06.07.2020 по справі №404/3185/20 останнього визнано винним і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки; довідкою інспектора ВАП УПП в Кіровоградській області, згідно якої транспортний засіб ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 05.04.2021; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 від 05.04.2021; диском з відеозаписом подій, зроблених на камеру «Bodycam» працівника патрульної поліції, відеореєстратора, оглянутими в судовому засіданні.

Судом зазначається, що положення, які визначають порядок проходження огляду на стан сп`яніння закріплені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так, пункт 2 Інструкції визначає, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто, поліцейський під час подій 05.04.2021 виявивши ознаки, запропонував особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, пройти огляд на визначення стану сп`яніння згідно п.6 Інстуркції - на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Однак, ОСОБА_1 всупереч вимогам законодавства відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

Тому, з огляду на викладене, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч.3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу, оскільки у приватній власності порушника він не перебуває, та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, ч.3 ст. 130, 283, 284, 287 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий,визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу;

Штраф вноситься за наступними реквізитами: номер рахунку UA0011001, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), банку 899998, код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230, отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кiров.обл./21081300.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий,на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу - Судовий збір, адміністративне правопорушення ( ОСОБА_1 ), Ленінський районний суд м. Кіровограда

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Світлана Михайлівна Льон