Справа № 159/43/21 Провадження №33/802/225/21 Головуючий у 1 інстанції:Бойчук П. Ю.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Ковалько О.М., особи, яку притягнуто до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2021 року

В С Т А Н О В И В

Оскаржуваною постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 29.12.1997 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, ІПН НОМЕР_2 ), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу - 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454, 00 грн.

За постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 23.12.2020 року о 18 год. 25 хв., в м. Ковелі на вул. Брестська, керував автомобілем марки «Фольксваген Пассат», державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, притягнута до відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову як незаконну, необґрунтовану, прийняту з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а провадження у справі за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує на порушення суддею суду першої інстанції його права на захист

та доступ до правосуддя, адже судовий розгляд матеріалів відбувся без його участі, при тому, що ним було подано до суду клопотання про відкладення судового засідання з причин раптового погіршення стану здоров`я.

Просить звернути увагу на своє перебування з 01 до 10 лютого 2021 року на лікуванні, про що в додатку до апеляційної скарги надає відповідну довідку. Зазначає, що строки накладення адміністративного стягнення, станом на день подання клопотання, не закінчувались, а тому суд безпідставно відмовив йому в задоволенні клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 02 лютого 2021 року.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на неврахування місцевим судом при розгляді щодо нього матеріалів його особи, а саме перебування на його утриманні дитини-інваліда, 2004 року народження з діагнозом "ДЦП (дитячий церебральний параліч)", котрий потребує постійного стороннього догляду та супроводу. Крім того з підстав догляду за дитиною апелянт вказує, що алкогольних напоїв він не вживає зовсім вже протягом багатьох років. Коли його зупинили працівники поліції, перебував у стані сильного душевного хвилювання, тому беззаперечно підписав документи, які надали поліцейські.

На переконання апелянта зазначені обставини свідчать про незаконність судового рішення суду першої інстанції та необхідність його скасування.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , котрий підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, строк на подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 пропущений не був, так як розгляд справи проведений суддею у його відсутність, а отримавши 11 лютого 2021 року копію постанови судді суду першої інстанції, апелянт подав скаргу до поштового відділення 19 лютого 2021 року, тобто протягом встановленого КУпАП десятиденного строку на її внесення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги Закону в повному обсязі суддею першої інстанції при розгляді справи дотримані не були.

Апеляційним судом встановлено, що справа щодо ОСОБА_1 розглядалась 02 лютого 2021 року у відсутності цієї особи і в цей день було постановлено оскаржувану постанову.

ОСОБА_1 вказує про те, що суд розглянувши справу у його відсутності порушив передбачене законодавством право на захист.

З цим повністю погоджується апеляційний суд виходячи з наступних мотивів.

Як встановлено судом, 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю з`явитись в судове засідання з причин раптового погіршення стану здоров`я.

Суддя місцевого суду розглянув справу у відсутності цієї особи на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а подане стороною захисту клопотання про відкладення розгляду справи фактично відхилив, розцінивши його як затягування розгляду справи.

З такою позицією місцевого суду апеляційний суд не погоджується, оскільки відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а у її відсутності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В додаток до апеляційної скарги ОСОБА_1 надав лікарсько-консультативне заключення, видане лікарем Ковельської поліклініки Волинської обласної ради про те, що він дійсно перебував з 01 до 10 лютого 2021 року на амбулаторному лікуванні.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 в судове засідання, яке відбулось 02 лютого 2021 року не прибув з поважних причин.

Враховуючи те, що сторона захисту не була присутня під час розгляду справи в суді першої інстанції з поважних причин, ОСОБА_1 просив відкласти судове засідання, в чому суд йому безпідставно відмовив, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була позбавлена передбаченого законодавством права на захист.

Оскільки суддя суду першої інстанції при розгляді справи порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ч.1 ст.268 КУпАП, тобто допустив порушення норм процесуального права, то оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

За протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами. Так, його винуватість у вчиненні цього адміністративного проступку доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №384931 від 23.12.2020 року, який без жодних зауважень підписаний ОСОБА_1 , результатом тестування приладу «Алкофор» від 23.12.2020 року, відеозаписом з місця події від 23.12.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23.12.2020 року, письмовими поясненнями самого ж водія ОСОБА_1 .

При перегляді матеріалів апеляційним судом ОСОБА_1 визнав про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Матеріалами справи доводиться складне матеріальне становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки на його утриманні перебуває дитина-інвалід, однак ці обставини не звільняють його від адміністративної відповідальності за вчинення протиправного діяння.

Враховуючи всі обставини справи про адміністративне правопорушення, особу правопорушника, суд доходить висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 454,00 грн. Відомостей про наявність у правопорушника пільг при сплаті судового збору, які передбачені п.п. 8, 9, 10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 294, 295 КУпАП

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 скасувати, прийняти нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено

Суддя Волинського

апеляційного суду П.П. Борсук