Справа 362/936/21
Провадження 3/362/507/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.02.2021 року
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі судді Дорошенко В.М., розглянувши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 212-2 КУпАП, що надійшли від Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби Безпеки України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 , помічника командира частини начальника служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 , капітана Збройних Сил України, РНОКПП НОМЕР_2 ,
за п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП
встановив:
Із 29.02.2016 та 04.12.2019 по 10.02.2021 у військові частині НОМЕР_1 , що дислокована за адресою: АДРЕСА_2 , капітан ОСОБА_1 не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці за таких обставин:

- не усунув порушення вимог облаштування режимних приміщень (вхідні двері режимних приміщень РСО-№№ 14, 20, 21 двопільні, а також що ці приміщення не обладнані охоронною та автоматичною пожежною сигналізаціями, виготовленими відповідно до національних стандартів), хоча на ці порушення вказано спеціальною перевіркою СБУ у попередніх актах спеціальної експертизи від 29.02.2016 № 26/1/1-2265дск та перевірці стану охорони державної таємниці від 04.12.2019 до вх. № 116 ск, яку проводила комісія установи вищого рівня (Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба). Водночас в листах про усунення порушень від 28.03.2016 № 350/179/2/47дск та від 17.12.2019 № 350/179/2/303дск вказано, що всі порушення усунуті в повному обсязі;

- порушив законодавство про державну таємницю, а саме допустив відсутність на момент перевірки комісією СБ України (31.01.2021) даних щодо виїзду заступника начальника циклової комісії зенітного ракетного озброєння в/ч майора ОСОБА_2 за межі України у період з 18.09.2020 по 25.09.2020, форма допуску 3, зокрема останній здійснив вказаний виїзд у приватних справах без письмового повідомлення посадової особи (командира в/ч НОМЕР_1 ), яка надала йому доступ до державної таємниці та проведення відповідного інструктажу режимно-секретним органом з відображенням у журналі обліку виїздів за кордон (за формою згідно з додатком 92 до Порядку). Також вказаною перевіркою встановлено, що рапорти на командира або пояснювальні записки по даному факту відсутні, а також відсутні будь-які дані щодо співбесіди з начальником режимно-секретного органу після повернення з-за кордону;

- порушив законодавство про державну таємницю, а саме допустив відсутність відомостей у журналі обліку виїздів за кордон військовослужбовців та працівників в/ч НОМЕР_1 (інв. № 42, розпочатий 21.04.2015) про виїзд до іноземної держави старшого прапорщика ОСОБА_3 та капітана ОСОБА_4 , яким надано допуск до державної таємниці та які виїжджали туди у приватних справах. У режимно-секретному органі в журналі обліку виїздів за кордон працівників в/ч НОМЕР_1 , яким надано допуск до державної таємниці та який ведеться за формою згідно з додатком 92, не повною мірою вносяться (реєструються) дані стосовно осіб, які виїжджають у приватних справах;

- порушив законодавство про державну таємницю, а саме плани забезпечення охорони державної таємниці та технічного захисту інформації військової частини НОМЕР_1 на 2020-2021 роки (інв. № 1712 та інв. № 1749дск) не містять конкретних відміток про виконання планових заходів;

- порушив законодавство про державну таємницю, а саме номенклатура посад працівників військової частини НОМЕР_1 містить максимальну кількість посад замість мінімальної (виявлено ряд посад, які за останні два роки не знайомилися з жодним МНСІ);

- порушив законодавство про державну таємницю, а саме у режимно-секретному органі військової частини НОМЕР_1 на обліку перебувають матеріальні носії секретної інформації грифи секретності яких потрібно переглянути;

- порушив законодавство про державну таємницю, що виразилося у відсутності у військовій частині НОМЕР_1 встановленого порядку, який виключатиме можливість ознайомлення сторонніх осіб з документами і справами, які підлягають знищенню, а також випадкове знищення секретних документів, справ та інших матеріальних носіїв секретної інформації, що не відібране для знищення;

- порушив законодавство про державну таємницю, що виразилося у відсутності у військовій частині НОМЕР_1 наказу командира частини щодо заборони циркуляції секретної мовної інформації.

Разом з тим, суттєвою обставиною правопорушення є той факт, що капітан ОСОБА_1 , як керівник режимно-секретного органу - помічник начальника центру - начальник служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 , повинен сам вимагати від усіх працівників установи (підрозділу) неухильного виконання вимог законодавства щодо забезпечення охорони державної таємниці (п а ч.9 ст. 21 Закону України «Про державну таємницю») та здійснювати контроль за станом режиму секретності в установі (п. є ч.8 ст. 21 Закону України «Про державну таємницю»), однак на противагу зазначеному особисто порушував законодавство України у сфері державної таємниці.

Вказані правопорушення виявлено та задокументовано комісією СБУ з 25.01.2021 по 10.02.2021 у ході проведення спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею у військові частині НОМЕР_1 .

Отже, вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив:

- ст. ст. 21, 23.28, 39 Закону України «Про державну таємницю»;

- п.п. 5, 41, 42, 42(3), 50, 116, 160, 207, 208, 210, 415, 690, 696, 697, 698, 760 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 18.12.2013;

- п.п. 3.4, 3.5 Державних будівельних норм - Загроза витоку державної інформації.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені вказаних правопорушень визнав. Щодо порушення ним вимог облаштування режимних приміщень, то пояснив, що не є розпорядником коштів, а тому не зміг вплинути на усунення цього порушення, водночас у межах наданих йому повноважень неодноразово направляв до керівництва запити щодо усунення даного порушення, на що одержував відповідь про відсутність фінансування.

Крім особистих пояснень, наданих у судовому засіданні, вина порушника у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується письмовими доказами, наявними при матеріалах справи, зокрема даними витягу з акта спеціальної експертизи наявних умов, необхідних для провадження діяльності, пов`язаних з державною таємницею у військовій частині НОМЕР_1 № 26/1/3-999дск від 10.02.2021.
Факт перебування ОСОБА_1 на військовій службі, перелік його посадових обов`язків та факт надання йому доступу до інформації з грифом секретності підтверджуються матеріалами справи, зокрема: даними витягу з наказу № 231 начальника відділення персоналу та стройового-заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 А. Твердохліба від 01.10.2018 (а.с. 26), даними допуску за формою один до Державної таємниці з грифом секретності, наданому ОСОБА_1 згідно з наказом № 174д від 25.11.2011 (а.с. 29), даними зобов`язання № 172/35 ОСОБА_1 від 20.07.2020, з яким ознайомився 20.01.2014 (а.с. 30), даними витягу з номенклатури посад працівників військової частини НОМЕР_1 , перебування на яких потребує оформлення допуску та надання доступу до державної таємниці (а.с. 31), даними витягу з наказу № 248 начальника відділення персоналу та стройового-заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 від 12.10.2016 (а.с. 32), даними витягу посадових обов`язків помічника командира частини начальника служби охорони державної таємниці ОСОБА_1 .
Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КпАП України, що виразилося у невжитті заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпеченні контролю за охороною державної таємниці.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, позитивну характеристику за місцем служби, та приходить до переконання про застосування до правопорушника адміністративного стягнення в межах санкції ч.1 ст.212-2 КУпАП у виді штрафу.
Положеннями ст.40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 221, 283, 284, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним за п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП України та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 454 гривні судового збору.
Штраф підлягає сплаті не пізніше п"ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання становить три місяці із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом 10 днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя В.М. Дорошенко