№ 207/1060/21
№ 3/207/486/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області І.М. Юрченко, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з відділення поліції № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: 23.03.2021 року о 18 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки ОСОБА_1 виражалася нецензурною лайкою в сторону матері.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Переверзев І.В. заявив клопотання провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання пояснив, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суть правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та не розкриває всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, зокрема, не конкретизовано, в чому саме полягало суспільно-небезпечне діяння з боку ОСОБА_1 , адже таке його формулювання як «виражалась нецензурною лайкою» не підпадає під ознаки складу інкримінованого їй правопорушення.

Важливою ознакою діянь, для їх кваліфікації саме за ст. 173-2 КУпАП є наслідки у виді завдання такими діяннями шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

Проте, докази того, що висловлювання нецензурною лайкою з боку ОСОБА_1 потягли або могли потягнути за собою наслідки у виді шкоди психічному здоров`ю потерпілої, в матеріалах справи відсутні.

В порушення вимог ст. 251 КУпАП, з наявних матеріалів справи вбачається, що будь-яких доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії серія ВАБ №540082 від 08.04.2021 року та письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 немає.

Однак, обвинувачена свою провину не визнає та надала пояснення, повністю протилежні поясненням потерпілої ОСОБА_2 .

В протоколі ВАБ №540082 не зазначено у чому полягав психологічний характер скоєного насильства та не розкрито суті скоєного адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, не зазначено як могла бути чи була завдана шкода здоров`ю потерпілого.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути підставою визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Стосовно долученого до матеріалів справи рапорту працівника поліції зазначив наступне.

Відповідно до позиції Касаційного адміністративного суду, яка викладена у пункті 53 постанови від 20.05.2020р. по справі №524/5741/16-а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

За таких умов, протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ №540082, складений щодо ОСОБА_1 , неможливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Стосовно строку складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол серія ВАБ №540082 від 08.04.2021р. стосовно гр. ОСОБА_1 , про, нібито, вчинення адміністративного правопорушення, яке сталося 23.03.2021р., складений 08.04.2021р. Разом з тим, працівники поліції ще 23.03.2021 р., впродовж тривалого часу, опитували ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також записували данні вказаних осіб.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення складений зі спливом більш ніж двох тижнів після виявлення особи, яка, нібито, вчинила правопорушення, тобто з порушенням строку, встановленого ч.2 ст.254 КУпАП України.

Вважає, що на підставі доказів, які долучені до протоколу, неможливо встановити наявність у діях ОСОБА_1 вини у формі прямого умислу, яка є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, просить провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Переверзева І.В., який заперечував вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, вислухавши саму ОСОБА_1 , яка заперечувала щодо визнання її винною за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП особа несе відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Отже, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП можливо притягнути лише особу, яка умисно вчинила насильство до одного із членів своєї сім`ї (або до одного із членів колишнього подружжя) і яке спричинило чи могло спричинити шкоду фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої особи.

З огляду на вище викладені обставини, орган (службова особа), уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести, що в діях особи наявний умисел на вчинення домашнього насильства.

Проте працівником поліції, яким складено протокол, не надано суду доказів про наявність в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на вчинення психологічного насильства відносно матері.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вказано суть правопорушення, які саме дії вчинила ОСОБА_1 , не розкрито складу правопорушення, в чому воно полягає.

Протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 540082 від 08.04.2021 року не відповідає вимогам ст. 256 КпАП України, оскільки в ньому повністю не розкрита об`єктивна сторона правопорушення, в матеріалах справи відсутня належним чином завірена копія документу, яка посвідчує особу правопорушника, до протоколу не додано інших документів, які доводять провину правопорушника, або належним чином завірені їх копії.

Отже, беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства у розумінні КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять, а тому підстави вважати, що останній вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, проаналізувавши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.173-2, п.1. ч.1 ст.247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Юрченко