Справа № 442/1077/21
Провадження №3/442/539/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 березня 2021 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Нагірна О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 108646 від 28.01.2021 ОСОБА_1 , 28.01.2021 близько 13.30 год. у громадському місці у під`їзді № 4 будинку АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою погрожував фізичною розправою, шарпав гр. ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що в той день напередодні йому зателефонувала його колишня дівчина ОСОБА_2 та попросила, щоб він прийшов до неї, за адресою місця її проживання. Прийшовши у раніше визначене місце у під`їзд № 4 будинку АДРЕСА_2 стверджує, що ОСОБА_2 почала ображати його честь та гідність, висловлюватися в його сторону нецензурною лайкою. Через 5 хв. його затримали працівники поліції, нічого не роз`яснивши застосовували фізичну силу та заставили підписати якийсь папір.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Згідно із ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Суб`єктом адміністративного проступку є фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину порушення громадського порядку та спокою громадян.

В матеріалах справи наявні заява ОСОБА_3 та пояснення ОСОБА_4 , із змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 , 28.01.2021 близько 13.30 год. у громадському місці у під`їзді № 4 будинку АДРЕСА_2 , образливо чіплявся до ОСОБА_3 , ображав нецензурною лайкою, вривався в помешкання, стукав у двері, шарпав за одяг та погрожував фізичною розправою останній.

У заяві ОСОБА_3 , крім вищезазначеного вказала, що конфлікт тривав близько 20 хв., тілесних ушкоджень їй не заподіяно.

Аналіз наведених обставин дозволяє зробити висновок, що протокол відносно ОСОБА_1 не ґрунтуються на встановлених обставинах та не підтверджений доказами, в зв`язку з чим не доведено, що ОСОБА_1 вчинив вказане правопорушення. В матеріалах справи відсутні будь-які достовірні докази, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 та відповідно підтверджували факт вчинення останнім у вищевказаному місці та час дій, що порушили громадський порядок і спокій громадян (як обов`язкової ознаки дрібного хуліганства, виходячи із диспозиції ст. 173 КУпАП).

Суд визнає недостовірним доказом та відхиляє дані рапорту працівника поліції, який є зацікавленою особою у справі, про те, що ОСОБА_1 в громадському місці виражався нецензурною лайкою, чим порушував громадський порядок, позаяк вони нічим не підтверджені.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У даній ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Тим самим, з огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена.

Однак, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, на думку суду, на цьому етапі, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій за ст. 173 КУпАП є сумнівними, що є не прийнятним, та не кореспондується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, а тому, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у цій справі слід закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1) ч. 1 ст. 247 наведеного Кодексу.

Керуючись ст. 173, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и в :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Нагірна О.Б.