Провадження № 3/127/3507/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2021 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2021 о 02.10 год. на 386 км автодороги М-12 (в межах м. Вінниці) ОСОБА_1 керував автомобілем Renault, д.н. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_1 про наявність відповідного протоколу був обізнаний, про що свідчать його заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення під час його підписання. Крім того, суд враховує практику Європейського суду з прав людини у справі (далі ЄСПЛ) «Пономарьов проти України», в межах якої Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе здійснити розгляд справ за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши надані суду матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

З диспозиції статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП) випливає, що відповідальність за зазначеною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто зазначеною правовою нормою встановлено альтернативні склади правопорушення: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діянні ОСОБА_1 , складу зазначеного вище правопорушення, суд вважає за доцільне зауважити таке.

В якості підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення діяння, до протоколу про адміністративне правопорушення надані результати його огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу алкотестера, а також акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з яких випливає, що під час огляду ОСОБА_1 встановлений факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння 2.07 ‰.

Згідно з реченням першим частини другої статті 266 КпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Слід зауважити, що процедура такого огляду регламентована реченням другим частини другої статті 266 КпАП, зі змісту якого випливає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Із заперечень до протоколу про адміністративне правопорушення випливає, що ОСОБА_2 не заперечував дотримання процедури його огляду за допомогою спеціальних технічних засобів. Крім того, з наданих суду матеріалів випливає, що огляд ОСОБА_2 проведений в присутності двох свідків. Тобто надані суду матеріали не свідчать, що огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння проведених з порушенням процедури, встановленої реченням другим частини другої статті 266 КпАП. При цьому суд враховує, що у запереченнях до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 посилався на те, що не погоджується з результатами його огляду за допомогою спеціальних технічних засобів.

Суд вважає за доцільне зауважити, що реченням першим частини третьої статті 266 КпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до приписів речення першого частини четвертої статті 266 КпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зі змісту пункту 9 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, випливає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вже суд зазначив вище, ОСОБА_2 зазначив, що йому відмовлено в його проханні здійснити його огляд у лікарні. Однак, з наданих суду матеріалів випливає, що після здійснення огляду ОСОБА_2 за допомогою спеціальних технічних засобів останній зачинив автомобіль і пішов у невідомому напрямку. Тому твердження ОСОБА_2 про відмову в забезпеченні його огляду в закладах охорони здоров`я, зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення, суд оцінює критично. Крім того, будь-які об`єктивні відомості, які б свідчили, що ОСОБА_2 пройшов відповідний огляд у закладах охорони за само зверненням протягом двох годин, суду не надані.

Отже, аналізуючи надані суду матеріали у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні підтверджений факт керування ОСОБА_2 у стан алкогольного сп`яніння згідно з результатами його огляду за допомогою спеціальних технічних засобів 2.07 ‰ а тому його дії охоплюється складом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КпАП (керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння).

Вирішуючи питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та попередження вчинення нею нових правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд враховує, що згідно з наданими суду матеріалами ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Тому, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією закону, що встановлює адміністративну відповідальність, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі статтею 40-1 КпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 124, 283, 284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: