Справа № 643/5427/21
Провадження № 3/643/1888/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021 року суддя Московського районного суду м. Харкова Власенко М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 024996, 17 березня 2021 року о 03:48 год. в м. Харків по вул. Гвардійців-Широнінців, 12-А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan Murano», д. н. з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло; неприродна блідість обличчя; підвищена жвавість. Пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД» відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Шеліпова Ю. А. у судовому засіданні просила провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на наявність наступних порушень з боку інспектора УПП в Харківській області під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що складений протокол про адміністративне правопорушення є незаконним та необґрунтованим, викладені у ньому обставини не відповідають дійсності, а в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки суб`єктом такого правопорушення є виключно водії, які усвідомлюють протиправний характер своїх дій, а огляд особи на стан сп`яніння повинен бути проведений у законному порядку, в іншому випадку такий огляд є недійсним, а докази неналежними. Зазначила, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, зокрема, користуватися юридичною допомогою адвоката, подавати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу та по суті правопорушення, які додаються до протоколу, а в разі, якщо така особа не володіє українською мовою, має право на перекладача.

Проте, з урахуванням вищезазначеного, зазначає, що у матеріалах відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки у матеріалах відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем у стані наркотичного сп`яніння, підстав у поліцейських вважати про наявність у нього ознак такого сп`яніння. Зокрема, з відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 керує або керував транспортним засобом, оскільки автомобіль знаходився припаркованим із вимкненим двигуном, не здійснював рух. Зауважила, що водійське посвідчення у ОСОБА_1 не вилучалося та тимчасовий дозвіл не видавався. У письмових поясненнях свідків не міститься даних про наявність у ОСОБА_1 ознак будь-якого сп`яніння, а вказано лише про начебто відмову останнього від проходження відповідного огляду. Зазначила, що з відеозаписів також не вбачається наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, він поводився адекватно, хамства та нецензурної лайки не допускав, а поліцейські не проводили жодного огляду ОСОБА_1 на місці, а зазначені у протоколі та інших матеріалах справи ознаки сп`яніння є надуманими. Зазначила також, що з відеозаписів не вбачається усвідомленої відмови ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан сп`яніння. Наголосила, що ОСОБА_1 є іноземцем, не розуміє українську мову, а забезпечення його перекладачем поліцейськими не здійснено, що зумовлює неприпустиме складання протоколу. Вважає, що вказані факти є підставою для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю належних доказів у справі та порушення проведення процедури проведення огляду на стан сп`яніння і порушення прав ОСОБА_1 з боку поліцейських.

Суд, заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння врегульовано ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Відповідно до п. 2, 4 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно з п. 3, 4, 7, 8 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану наркотичного сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Крім цього, відповідно до п. 8 Постанови КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обставини правопорушення підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 024996 від 17 березня 2021 року; диском з відеозаписом; довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; направленням до КНП ХОР «ОНД»; рапортом інспектора УПП в Харківській області; розпискою ОСОБА_4 .

Порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором поліції при судовому розгляді не встановлено, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, встановленим законом.

У судовому засіданні оглянуті відеозаписи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, з яких слідує, що ОСОБА_1 , який перебував за кермом автомобіля, повідомлено про наявність підстав у поліцейських вважати про його перебування у стані наркотичного сп`яніння та, зокрема, запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. На такі факти ОСОБА_1 почав англійською повідомляти поліцейським, що нічого не розуміє, на що інспектор почав говорити з ним англійською мовою. Після чого, ОСОБА_1 комусь зателефонував, з метою здійснення перекладу з української на англійську того, що говорять інспектори, тією особою. Інспектори почали спілкуватись на гучному мовленні телефону з якоюсь особою, яка здійснювала переклад ОСОБА_1 , про факти та обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

З відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 будь-яким чином просив забезпечення його перекладачем.

Суд не приймає до уваги заперечення захисника щодо не забезпечення водія ОСОБА_1 перекладачем, оскільки право особи на користування послугами перекладача було ним реалізовано шляхом залучення, з його згоди, до здійснення перекладу його ж знайомим через телефонну розмову з ним.

Натомість, з відеозаписів слідує, що ОСОБА_1 , у подальшому, під час складання іншого протоколу, розмовляв з інспекторами російською мовою, яка була з його боку не на високому рівні володіння, проте на рівні розуміння та сприйняття.

Отже, суд бере до уваги, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 володіє російською мовою та розумів події, що відбувались під час спілкування з працівниками поліції.

Відтак, суд критичного ставиться до наданих захисником пояснень, оскільки з наданих та досліджених доказів вбачається усвідомлена відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Також, відеозаписами підтверджуються обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 024996 від 17 березня 2021 року.

Крім цього, суд зазначає, що показання свідків повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні. Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися, для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

У даному випадку суд доходить висновку, про узгодженість письмових пояснень свідків з іншими доказами у справі.

Судом враховуються заперечення захисника, надані в судовому засіданні, та долучені до матеріалів справи, в обґрунтування невинуватості ОСОБА_1 , однак доказів на підтвердження спростування обставин, викладених у протоколі, суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини, свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Відтак, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 33 КУпАП, суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Відтак, суд накладає адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 33 35, 40-1, 130, 268, 283, 287, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири гривні) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя М. В. Власенко