Справа № 758/6438/21
3/758/4559/21 Категорія 208
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Головчак М. М., розглянувши справу, яка надійшла з Державної податкової служби України Головного управління ДПС у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , дату народження та місце проживання не встановлено, керівник ТОВ «Торгова Компанія «Шельф», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення №227/26-15-04-15-22 від 26 квітня 2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 вчинив порушення з ведення податкового обліку з порушенням податкового законодавства, а саме: п.п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України за період з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року, що відображено в акті перевірки №21669/26-15-04-15-18/41988418 від 18.03.2021 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП як, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Клопотань про розгляд справи у його відсутності, чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом не надіслав.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожно їсправи, вирішенні її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, за ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративнеправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згіднозі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїмв нутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, які є необхідними для встановлення особи, а саме: дата народження, місце реєстрації та проживання.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок). За допомоги такої характеристики, як склад адміністративного правопорушення, є можливість отримати його загальну характеристику. Ознаками адміністративного правопорушення є: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Лише у разі наявності всіх складових адміністративного правопорушення можна стверджувати про наявність в діях особи складу того чи іншого адміністративного правопорушення.

З досліджених судом матеріалів, а саме: з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 є керівником ТОВ «Торгова Компанія«Шельф», проте матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження повноважень останнього, що відповідно позбавляє можливості суд перевірити чи є останній суб`єктом відповідальності за інкриміноване йому правопорушення, зокрема чи несе він відповідальність за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а з огляду на санкцію ч. 1 ст. 163-1 КУпАП стягнення якого саме розміру має бути щодо нього застосовано. Оскільки ж наявність будь-якого правопорушення визначається такими обов`язковими складовими як суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона, можна зробити висновок, що за відсутності хоча б однієї зі складових, відсутній і склад адміністративного правопорушення, в тому числі і в даному конкретному випадку.

До матеріалів справи додано лише протокол про адміністративне правопорушення, копія акта за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, копія акту неявники ОСОБА_1 , копія запрошення ОСОБА_1 та іншими письмовими доказами.

Матеріали справи не містять достатніх доказів того, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України та чи є він суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на їїкористь.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченогоч. 1 ст.163-1КУпАП, тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності через відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 163-1КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 33, 163-1, 247, 283-285,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представнико мпротягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя М.М. Головчак