Тарутинський районний суд Одеської області
_____________________________________________________________________________________
Справа № 514/743/21
Провадження по справі № 3/514/425/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року смт Тарутине

Суддя Тарутинського районного суду Одеської області Кравченко П.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Болградського районного ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селище Бородіно Тарутинського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця будинку АДРЕСА_2 , не працюючого,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

З Тарутинського ВП №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області на розгляд до Тарутинського районного суду Одеської області надійшли матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №195332 від 12.05.2021 року ОСОБА_1 , 08.05.2021 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , без її дозволу взяв п`ять літрів вина, тим самим вчинив домашнє насильство.

В призначене судове засідання ОСОБА_1 з`явився, свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю.

Положенняст. 7 КУпАПпередбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у вчиненні насильства в сім`ї, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він вже притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Провину ОСОБА_1 , суд вважає доведеною.

Провина ОСОБА_1 , повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №195332 від 12.05.2021 р., письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Частина 2статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь - яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З системного аналізу норм Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного впливу.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Слід зазначити, що судова дискреція (судовий розсуд) охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням..

У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. В кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та розміру покарання, суд у відповідності до ст.ст. 33 - 35 КУпАП при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його вік, ставлення до скоєного, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, зокрема, повне визнання своєї вини, а тому приходжу до висновку, що вказане правопорушення не виявляє великої суспільної небезпеки і є малозначимим.

Беручи до уваги те, що істотних наслідків від вчиненого правопорушення не настало, матеріальної шкоди правопорушенням не заподіяно, враховуючи особу правопорушника, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за малозначимістю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Згідно із ч. 3 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та керуючись ст.ст.22,23,33-35, ч.1 ст.173-2,221, 283 285, 289 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Одеського апеляційного суду з дня її проголошення.

Суддя: П.А. Кравченко