Справа № 203/4788/20
Провадження № 3/0203/390/2021
П О С Т А Н О В А

іменем України

03.03.2021 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Черваньова Ю.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Піскунова В.М., потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої адвоката В`язового В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого каменярем в ПП «Безматерний», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 09 грудня 2020 року приблизно о 19.00 годині, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , умисно висловлювався в адресу своєї співмешканки ОСОБА_2 нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 09 грудня 2020 року прийшов в гості до своєї знайомої ОСОБА_3 , яку знає з 2013 року, яка спровокувала його на скандал, під час якого він висловлювався нецензурною лайкою. Зазначив, що сімейних відносин, стосунків інтимного характеру з нею не має та ніколи з нею не проживав, робив в неї та її матері безкоштовні ремонтні роботи, допомагав по господарству як другу. Пояснив суду, що ним було повідомлено працівникам поліції про те, що він є співмешканцем ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що помилково вважав, що в такому разі його не буде притягнуто до відповідальності.

Захисник Піскунов В.М. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки він не є членом сім`ї ОСОБА_2 , а тому не є суб`єктом правопорушення. Зазначив, що протокол було складено з порушенням строку, встановленого ст.254 КУпАП, прізвище потерпілої в протоколі було зазначено з помилками, ОСОБА_1 при його складанні не було роз`яснено прав та обов`язків. Крім того, в протоколі було зазначено про завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої, однак на підтвердженні такого наслідку не надано жодного доказу. Оскільки протокол було складено з чисельними порушеннями вважає його недопустимим доказом.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що проживали з ОСОБА_1 як подружжя з осені 2013 року, за час спільного проживання з ОСОБА_4 не було необхідності в придбанні спільного майна, оскільки в неї було все необхідне для проживання. За час спільного життя піклувались один про одного, вели спільне господарство, разом відпочивали, вона доглядала його після операції. Зазначила, що ОСОБА_4 часто зловживає спиртними напоями та часто вчиняє сварки, після яких він повертався до батьків, однак потім його прощала та вони знову жили разом. Повідомила, що ОСОБА_1 03 липня 2018 року постановою судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП, оскільки своїми діями порушував громадський порядок та спокій громадян, заяву про вчинення насильства в сім`ї не подавала, оскільки його дії були вчинені за межами квартири. 09.12.2020 року виникла сварка, у зв`язку з тим, що вона разом з дочкою ОСОБА_5 повідомили матері ОСОБА_1 про те, що він хоче взяти кредит. Останній, будучи в стані алкогольного сп`яніння, став висловлюватися нецензурною лайкою на її адресу та адресу членів її сім`ї, штовхнув дочку ОСОБА_6 , яка намагалась його заспокоїти, в результаті чого вона впала та сильно вдарилась спиною. Після чого ОСОБА_2 викликала працівників поліції.

Захисник В`язовий В.В. в судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі, оскільки вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Відповідно до ст.272 КУпАП свідки попереджені про обов`язок дати правдиві пояснення, повідомити все відоме по справі, відповісти на поставлені запитання.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 надала пояснення аналогічні тим, які давала в якості потерпілої.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що є дочкою потерпілої, що також підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.30). До 09 грудня 2020 року проживали разом з ОСОБА_1 близько 8 років однією родиною, її мати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 жили як чоловік та жінка, ОСОБА_4 називав її «дочкою». Він відрізняється агресивною поведінкою, коли знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, однак мати його завжди прощала. 09 грудня 2020 року під час розпивання ОСОБА_1 спиртних напоїв сталася сварка, останній висловлювався нецензурною лайкою в її адресу та в адресу матері, замахувався пляшкою, бив по столу. Коли ОСОБА_5 підійшла до ОСОБА_4 , щоб заспокоїти його він її відштовхнув, в результаті чого вона впала та сильно вдарилась спиною. Зазначила, що після 09.12.2020 року ОСОБА_1 до них не приходив, свої речі не забирав.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що до червня 2020 року був сусідом ОСОБА_3 та знає, що ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_2 приблизно п`ять років в цивільному шлюбі.

Свідок ОСОБА_8 , ОСОБА_15 суду пояснила, що є сусідками ОСОБА_2 , ОСОБА_1 знають як чоловіка ОСОБА_18 , який постійно мешкав разом з останньою.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що є сусідом ОСОБА_2 , знає, що вона проживає декілька років разом з ОСОБА_1 , тому як голова товариства володарів індивідуальних квартир і видав довідку про те, що за адресою: АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_2 разом з дочкою та чоловіком ОСОБА_1 . Зазначив, що бачив, що ОСОБА_18 разом з ОСОБА_4 поводили себе як чоловік та жінка та не мав сумнів в тому, що вони проживають як сім`я, тому й видав зазначену довідку.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що потерпіла є його двоюрідною тіткою, з якою зазвичай зустрічаються на кладовищі в Краснопіллі м.Дніпра, де вони разом прибирають могили рідних та поминають їх. Повідомив, що він знайомий з ОСОБА_4 з 2015 року, якого тітка представляла як чоловіка, а останній сам повідомляв, що вони живуть разом. Зазначив, що бачив між ними прояви, які непритаманні друзям, такі як поцілунки та обійми.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що орендує квартиру у ОСОБА_2 , знає ОСОБА_1 як чоловіка ОСОБА_18 , саме так вона його представляла під час їхнього знайомства та ОСОБА_4 цього не заперечував.

Свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що є знайомим потерпілої та її матері, приходив до них, коли ОСОБА_4 була потрібна чоловічі допомога по господарству, знає його як цивільного чоловіка ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що є матір`ю потерпілої, підтвердила, що ОСОБА_1 є цивільним чоловіком її дочки з 2013 року, під час сумісного життя разом їздили відпочивати, дочка піклувалась про нього, приймала участь у лікуванні, ОСОБА_4 , в свою чергу приймав участь у господарстві як чоловік, купував продукти, придбавати якесь майно в них не було потреби, оскільки дочка була забезпечена всім необхідним для життя.

ОСОБА_9 пояснила суду як свідок, що є сусідкою батьків ОСОБА_1 , які проживають в СТ «Шафран Онікс», бачить ОСОБА_4 останній час у батьків, вважає, що ОСОБА_4 і до цього проживав разом з батьками, оскільки часто бачила як він разом з батьком вранці йшли на роботу, також у вихідні бачила його в їх подвір`ї, вважає, що стосунків з ОСОБА_2 він не має.

Мати ОСОБА_1 та його вітчим: ОСОБА_11 та ОСОБА_10 заперечували сімейні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , пояснили, що ОСОБА_4 весь час проживає з ними, весь час допомагав потерпілій по господарству як друг безкоштовно, оскільки жалів її.

Згідно з поясненнями, які надав правопорушник поліцейському (а.с.4), ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_4 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 та її дочкою ОСОБА_5 , ніяких насильницьких дій не вчиняв.

Судом було досліджено диск, який містить файли «Голос 005-1» «Голос 006-1» «Голос 007-1» - аудиозаписи події, яка є предметом розгляду справи. Відповідно них ОСОБА_1 кричав, висловлювався в адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, що завдавало ОСОБА_2 емоційну напругу, що виразилось в її обуренні агресивною поведінкою ОСОБА_1 . При цьому сам правопорушник в судовому засіданні не заперечував, що саме його голос зафіксовано цим записом та пояснював свою поведінку тим, що потерпіла сама спровокувала цей скандал.

Також на диску містяться файли під назвою «Inshot 20210124», «Inshot 2021200», які є відеозаписом події, яка відбувалась 09.12.2020 року, зафіксовані після приїзду поліцейських на виклик потерпілої, яким ОСОБА_1 повідомляв, що є чоловіком ОСОБА_2 . Правопорушник пояснив це міркуванням, що поліцейські в такому разі не мають права складати протоколи та його відпустять й він уникне відповідальності.

Дані аудиозаписи та відеозаписи було зафіксовані на телефон ОСОБА_5 , документи на який будо надано в судовому засіданні (а.с.171) з метою фіксування правопорушення, тому суд вважає ці докази належними та допустимими.

На фотознімках, які маються в матеріалах справи, та які містились на диску, дослідженому в судовому засіданні, зображено ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_2 . Веронікою, її матір`ю ОСОБА_16 та самою потерпілою, ОСОБА_1 під час прибирання на могилах рідних потерпілої. Аналізуючи ці докази, суд робить висновки про те, що ОСОБА_1 перебуває з ОСОБА_2 в таких стосунках, що не притаманні дружнім відносинам.

Із залізничних квитків (а.с.86-88) вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом проводили дозвілля.

Згідно зі ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Захисником ОСОБА_19 наголошувалось на порушенні цього строку, оскільки подія відбувалась 09 грудня 2020 року, а протокол було складено 22 грудня 2020 року; на невірному написанні в протоколі прізвища потерпілої, а також на тому, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків, і як наслідок, на недопустимості протоколу як доказу.

Суд не може погодитись з такими твердженнями, оскільки відповідно до рапорту ДОП СДОП ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Атікова А.О. від 22 грудня 2020 року проводилась перевірка щодо заяви ОСОБА_2 . Окрім того, потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснювала, що ОСОБА_20 17.12.2020 року телефонував їй та питав про те, чи буде вона заявляти про застосування фізичного насильства відносно її дочки та чи будуть вони проходити медичний огляд на тілесні ушкодження, на що вона відповіла відмовою. Тому суд вважає, що строк, встановлений для складання протоколу про адміністративне правопорушення, було пропущено з поважних причин та не знаходить підстав для визнання цього доказу недопустимим.

Щодо не роз`яснення правопорушнику його прав та обов`язків, то суд вважає такі доводи голомовними та нічим не підтвердженими, оскільки в протоколі мається підпис ОСОБА_1 у відповідній графі.

З приводу неоднакового написання поліцейським в протоколі прізвища потерпілої, суд вважає таку помилку опискою, що також не є підставою для визнання протоколу недопустимим доказом.

Доводи адвоката Піскунова В.М. про те, що нанесення ОСОБА_3 психологічної травми є недоведеним, тому немає складу правопорушення, суд відхиляє, оскільки об`єктивна сторона правопорушення, передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП, передбачає не тільки завдання шкоди, а й можливе завдання шкоди, тобто законодавець передбачив, що будь-які умисні дії психологічного характеру (психологічне насильство), незалежно від того, чи було завдано шкоди, є протиправними.

Фізичне насильство відносно ОСОБА_2 в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, оскільки сама потерпіла заявляла, що відносно неї були вчинені дії тільки психологічного характеру.

ОСОБА_2 пояснювала, що фізичне насильство було вчинено тільки відносно дочки, однак такі дії не поставлені за вину ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення, тому не є предметом розгляду в рамках даної справи.

Довідка про доходи ОСОБА_2 (а.с.31, 32), заява (а.с.34), постанова суду (а.с.36), витяг з ЄРДР(а.с37), талон-повідомлення (а.с.38), витяг з ЄРДР (а.с.78), заява (а.с.82), довідки (а.с 83-85), смс-листування через Viber загального характеру не містять відомостей щодо обставин вчиненого правопорушення, які є предметом розгляду справи, а саме: вчинення ОСОБА_1 умисних дій психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , тому такі докази є неналежними.

Пояснення ОСОБА_1 , надані суду, позицію сторони захисту, пояснення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які є вітчимом та матір`ю правопорушника, суд розцінює критично та вважає їх спробою уникнути адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Пояснення свідка ОСОБА_9 , яка періодично бачила ОСОБА_1 в садовому товаристві, де він допомагав своїм батькам по господарству, а також фотознімок, який знаходився в телефоні, наданий правопорушником для огляду в судовому засіданні на підтвердження його відносин з іншою жінкою, не спростовують близьких відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особо, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, якав чинила насильство в сім`ї.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачає, що психологічне насильство є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.3 цього Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою.

В силу ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Згідно зі ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Під психологічним насильством в сім`ї слід розуміти насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, що завдає шкоду психічному здоров`ю.

Суд, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, з достовірністю встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, мали взаємні права та обов`язки, разом їздили в гості, вели домашнє господарство, піклувались один про одного, проводили разом дозвілля та відпочинок, спільно вирішували питання життя сім`ї та мали близькі відносини.

Оскільки ОСОБА_1 навмисно було спричинено відносно ОСОБА_2 насильство, пов`язане з дією на психіку останньої шляхом словесних образ, нецензурної лайки, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, тому в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, небезпечність якого полягає в тому, що прояви насильства і жорстокості в сім`ї не лише руйнують гармонію і злагоду в родині, а й виступають однією з передумов злочинності в суспільстві загалом. Також враховується особа правопорушника, який працює, вину у вчиненні правопорушення не визнав, те, що протиправні дії були вчинені після розпивання спиртних напоїв, в присутності неповнолітньої дитини потерпілої, тому з метою виховання правопорушника, запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в виді штрафу в середніх межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ч.1 ст.173-2, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять ) гривень.

Стягнути судовий збір з ОСОБА_1 на користь держави у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Повний текст постанови складено 05 березня 2021 року.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ю.М. Черваньова