ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3856/21 Номер провадження 33/814/668/21Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Таценко Т.Р., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою суддіКиївського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 454 грн.

Цією постановою гр. ОСОБА_1 , визнана винною у тому, що 13.07.2021 року о 19 год. 50 хв. в м. Полтава, по вул. Половка 64 д, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп?яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців), від проходження медичного огляду на стан сп?яніння у встановленим законом порядку на місці за допомогою алкотестера «Драгер», або в медичному закладі відмовилась в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 та подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суддіКиївського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2021 року, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликати сумніви у суду. Посилається на те, що у неї є великий сумнів, щодо наявності свідків, які підтверджують факт її відмови від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння. Вказує, що працівниками поліції для залучення у процесуальній дії було зупинено два транспортних засоби, водії яких повідомили, «що вони мають обмаль часу і поспішають», після чого повернулися до своїх авто та поїхали. Інших транспортних засобів працівники поліції не зупиняли, та жодного із свідків не запрошували. Вказує, що достовірних даних про те, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння матеріали справи не містять. Того дня вона також допустила зіткнення з зустрічним автомобілем, та відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України. Під час зіткнення вона вдарилася головою та отримала забій грудної клітки, а тому їх було погано і вона весь час оформлення ДТП просиділа у автомобілі свого знайомого. Зважаючи на поганий стан самопочуття вона не зовсім розуміла з приводу, якого правопорушення до неї зверталися працівники поліції. Отже, поліцейськими не задукоментовано та не доведено належними і допустимими доказами факту її відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому достатніх правових підстав для притягнення її до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не має. Від удару вона отримала струс головного мозку, що підтверджується медичною довідкою. Суд першої інстанції безпідставно не об`єднав вказані два провадження, яке це передбачено ст. 36 КпАП України.

Окрім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що розгляд справи проведений за її відсутності, незважаючи на подане завчасно клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою. Про існування оскаржуваної постанови суду їй стало відомо з ЄДРСР, та до цього часу повного тексту постанови нею не отримано, після чого нею 21.10.2021 року подано апеляційну скаргу.

Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не була в судовому засіданні під час проголошення постанови. Згідно супровідного листа, який міститься в матеріалах справи вбачається, що копію постанови направлено судом лише 27.10.2021 року. Докази отримання копії постанови про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять, тому подана нею 21.10.2021 року апеляційна скарга підлягає розгляду.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що вона підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 36 КпАП України передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп?яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, не дивлячись на те, що у провадженні одного суду та одного судді, одночасно перебували два протоколи про адміністративні правопорушення складені відносно ОСОБА_1 , вказаних вище вимог не дотримався та допустив їх окремий розгляд, чим обтяжив становище ОСОБА_1 та перешкодив всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи.

Наслідком вказаних дій суду, стало поверхове з`ясування обставин ДТП та факту керування водієм ОСОБА_1 в стані алкогольного сп?яніння. Так, дані про керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп?яніння, які зазначені в постановах суду від 09.09.2021 року про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України та ч.1 ст.130 КпАП України, різняться, що додатково вказує, що дане питання судом першої інстанції належним чином не з`ясовано.

На поверхове з`ясування вказаних обставин, вказує і зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції, яка містить лише узагальнений висновок про доведеність вини матеріалами справи в сукупності, та зовсім не містить належних мотивів і висновків щодо належності і достатності конкретних доказів по справі.

Не дивлячись на те, що вина ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп?яніння та відмові від проходження від огляду, підтверджується лише пояснення свідків, які не були учасниками ДТП, на момент проведення огляду останньої перебували на значній від неї відстані, а зміст їх пояснень сформований та наданий під впливом висновків працівників поліції, суд першої інстанції, взяв дані докази до уваги, не перевіривши їх в судовому засіданні з попередженням останніх про кримінальну відповідальність. На необхідність виклику свідків та детальне з`ясування всіх обставин вказує і зміст долученого до матеріалів відеозапису, з якого вбачається не дотримання працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп?яніння.

Положеннями п.п.2,3,8 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп?яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп?яніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп?яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

З наданого відеозапису вбачається, що ДТП сталася о 19.50 13.07.2021 року. На момент приїзду працівників поліції ОСОБА_1 перебувала в автомобілі свого знайомого. Огляд останньої на стан сп?яніння працівники поліції відразу не провели, а приступили до даних дій майже через годину після пригоди. Не дивлячись на те, що фактично відбулося зіткнення автомобілів, працівники поліції станом здоров`я ОСОБА_1 та необхідністю надання їй медичної допомоги не цікавилися.

Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 внаслідок ДТП була травмована та отримала струс головного мозку, приходжу до висновку про невідповідність дій працівників поліції щодо не вжиття заходів по наданню останній медичної допомоги та не проведенню обов`язкового огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

З наданого відеозапису вбачається, що працівником поліції вказані вимоги не дотримано, зокрема не роз`яснено ОСОБА_1 порядку проведення огляду за допомогою спеціального технічного засобу, даний засіб не був продемонстрований ОСОБА_1 та свідкам, та відповідно не було надано для огляду документи, що підтверджують його відповідність нормам та справність. Не виконання вказаних дій позбавило ОСОБА_1 можливість наглядно зрозуміти та усвідомити дії за яких відбувається огляд особи на стан сп?яніння, а відповідно прийняти рішення, яке б чітко вказувало на її волевиявлення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

З наданого відеозапису вбачається, що працівником поліції вказані вимоги не дотримано, зокрема в присутності свідків не з`ясовано у ОСОБА_1 обставини щодо наявних у нього підозр щодо перебування останньої у стані сп?яніння, не дотримано черговості проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп?яніння, відразу запропоновано застосування газоаналізатора і огляд у лікаря, належним чином не роз`яснено порядок проходження вказаних оглядів та наслідки від їх відмови, не надано ОСОБА_1 в присутності свідків направлення до закладу охорони здоров`я. Не виконання вказаних дій позбавило ОСОБА_1 можливість наглядно зрозуміти та усвідомити дії за яких відбувається огляд особи на стан сп?яніння, а відповідно прийняти рішення, яке б чітко вказувало на її волевиявлення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За таких обставин, суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи та прийшов до передчасних і необґрунтованих висновків, щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Апеляційний суд, провівши аналіз усіх доказів, наявних у матеріалах справи, надавши оцінку діям працівників поліції в аспекті дотримання вимог ст. 266 КпАП України, погоджується з доводами апеляційної скарги, що матеріали справи не містять належних, достатніх і допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих їй дій, що в свою чергу виключає наявність підстав для притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про поновлення строку - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2021 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

ПостановуКиївського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2021 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАП України - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України, у зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського

апеляційного суду Г.Л. Карпушин