Житомирський апеляційний суд
Справа №278/295/21 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді Зав`язуна С.М.,

за участю: секретаря Дем`янчук Н.Д., Гонгало Н.В.,

захисника Кутлиєва Б.Н.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кутлиєва Б.Н. на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 14 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.

Згідно постанови суду, 22 січня 2021 року о 14 год. 13 хв. ОСОБА_1 в м.Шаргороді, передав керування автомобілем VOLKSWAGEN державний номерний знак НОМЕР_1 водієві ОСОБА_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9г ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Кутлиєв Б.Н. просить постанову суду скасувати, як незаконну, та прийняти нову, якою провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

При цьому, зазначає, що стороною захисту тричі надавались клопотання до суду з проханням відкласти розгляд справи у зв`язку із хворобою ОСОБА_1 необхідністю виклику свідка та зайнятістю в іншому процесі, на що суд не відреагував, повістки свідку не надсилались та проігноровано хворобу ОСОБА_1 , із-за якої останній був позбавлений можливості з`явитися до суду та надати пояснення, чим грубо порушено право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Наголошує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №449095 відсутні свідки правопорушення, а також не вказані додатки до протоколу, які б підтверджували вину ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 не надавав свої пояснення у цьому протоколі, а письмові пояснення від 22.01.2021, на які посилається суд у своїй постанові, не були написані ОСОБА_1 власноручно та йому не оголошувались. Вважає, що не може бути доказом і висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 , оскільки, копія висновку належним чином не завірена. Час складання цього висновку є 15 год. 05 хв. 22.01.2021, хоча в протоколі серії ДПР18 №449095 вказано, що нібито керування ОСОБА_2 передано о 14 год. 13 хв., а у протоколі стосовно ОСОБА_2 , який теж не завірений належним чином, вказано, що нібито він керував транспортним засобом о 14 год. 15 хв., тобто час так званої передачі керування нічим не встановлено. Крім того, в судовій справі №278/295/21 відсутні будь-які відомості щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не підтверджує факту вчинення ним адміністративного правопорушення. В матеріалах судової справи міститься DVD-диск нібито з нагрудної камери працівника поліції, проте вказаний диск на їх клопотання про ознайомлення надано не було, так як і відсутні будь-які посилання на нього в постанові суду від 14.04.2021.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Кутлиєва Б.Н. в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, за положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст.280 КУпАП визначено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.9 (г) Правил дорожнього руху України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , суд першої інстанції вище наведених вимог закону та нормативних актів - дотримався.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вони є правильні і підтверджуються дослідженими судом доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №449098 від 22.01.2021 (а.с.1), складеного поліцейським СРПП ВП №2 Житомирського РУП сержантом поліції Величко М.М., 22.01.2021 о 14 год. 13 хв., водій ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 , який в м.Шаргороді керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Як вважає апеляційний суд, зазначений протокол є відповідним вимогам ст.256 КУпАП, зокрема у ньому зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Цей протокол підписано особою, яка його склала, та особисто самим ОСОБА_1 , за відсутності з боку останнього жодних заперечень щодо незаконності при його складанні. При складенні протоколу останньому роз`яснені його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України. При цьому, апеляційний звертає увагу на те, що в даному випадку, залучення свідків при складанні цього протоколу, не є обов`язковою.

Додатком до цього протоколу є пояснення ОСОБА_1 , знову ж таки без відповідних заперечень, про те, що він дійсно передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 , при цьому, ці пояснення записані зі слів останнього та особисто ним підписані. Зі змісту пояснень також слідує, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 вживали алкогольні напої, оскільки ОСОБА_1 перебував у сильному алкогольному сп`янінні, то передав право керування своїм транспортним засобом ОСОБА_2 (а.с.2)

В свою чергу, огляд водія ОСОБА_2 проводився 22.01.2021 у встановленому законом порядку у КПП «Шаргородська ЦРЛ» у присутності лікаря-нарколога, в часовий термін - 2 години, який передбачений п.9 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок позитивний водій ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3). Крім того, факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння підтверджено і копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №449084 від 22.01.2021 складного відносно останнього (а.с.4).

Наявні в матеріалах справи копії медичного висновку та протоколу про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_2 сумнівів у достовірності не викликають.

Під час апеляційної перевірки доводів сторони захисту про не притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційним судом було встановлено, що в дійсності згідно постанови Житомирського районного суду від 19.02.2021 ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст.130, ст.122-2 КУпАП за обставин, що мали місце 22.01.2021 о 14 год. 15 хвил. в м.Шаргороді.

Таким чином, факт перебування водія ОСОБА_2 22.01.2021 в стані алкогольного сп`яніння знайшов своє підтвердження в матеріалах справи №278/295/21. При цьому, апеляційний суд зауважує, що жодних відповідних доказів на спростування цього встановленого факту, зокрема відповідних судових рішень судів першої інстанції та апеляційної, стороною захисту апеляційному суду не надано.

Наявний в справі DVD-диск (а.п.25), перевірений судом апеляційної інстанції, є не відповідним п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапиису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України 18.12.2018 р. №1026, зокрема, не охоплює відповідного переліку подій 22.01.2021 о 14 год. 13 хв. в м.Шаргороді, всіх відповідних учасників цих подій, тощо. Крім того, наявний в справі відеозапис із нагрудного відеореєстратора працівника поліції фактично є недопустимим доказом, який обґрунтовано не взятий до уваги судом першої інстанції, та не береться до увагу судом апеляційним.

З огляду на вище наведене, за результатами дослідження та аналізу вище наведених доказів у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є достовірними, не містять суперечностей, підтверджують обставини встановлені в протоколі серії ДПР18 №449098 від 22.01.2021 (а.с.1), а тому є належними та допустимими доказами в справі.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) апеляційному суду не надано.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами.

Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

В ході розгляду справи суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, на підставі яких зробив належний висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КПК України, саме за передачу останнім керування автомобілем іншій особі, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковано правильно.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що дійсно судовий розгляд справи в суді першої інстанції відбувся за відсутності учасників процесу особи, щодо якої складено адміністративні протоколи ОСОБА_1 та його захисника.

Разом з цим, яка встановлено в ході перевірки матеріалів справи №278/295/21, судом першої інстанції належно повідомлялись учасники процесу про дати, час і місце судового засідання (а.с.12, 13, 19, 28). При цьому, стороною захисту було подано неодноразові відповідні клопотання про перенесення розгляду справи (а.с.8, 14-15, 20-21, 29), які були задоволені судом першої інстанції, судовий розгляд було тричі відкладено. В призначене судове засідання 14.04.2021, ОСОБА_1 не з`явився, не повідомивши причину неявки, захисник останнього подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому процесі (при цьому, в тому ж суді першої інстанції, а.с.29).

Європейський суд з прав людини у справі «UNION ALIMENTARIA SANDERS S. A. проти Іспанії» (рішення №11681/87 від 07.07.1989) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі, учасники процесу повідомлялися належним чином про дату і час розгляду справи, з врахуванням процесуальних строків визначених КУпАП, зокрема строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції, прийшов до обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи, з огляду на норми ч.2 ст.268 КУпАП, за відсутності ОСОБА_1 (участь якого не є обов`язковою) та його захисника.

Отже, істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено. Оскаржена постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката Кутлиєва Б.Н. залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 14 квітня 2021 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун