Справа№464/2975/21
пр.№ 3/464/1706/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2021 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Сабара Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , не працює, дані паспорта та РНОКПП невідомі, -

за ч.1 ст.44-3 КУпАП,

встановив:

На розгляд Сихівського районного суду скеровано протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , згідно якого останній 15.04.2021 року о 17.30 год. перебував на вул.Кос-Анатольського, 4 в м.Львові без документів, що посвідчують його особу, чим порушив п.п.2 п.2 постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 р. із змінами внесеними постановою КМУ № 104.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, на її розгляд не з`явився, не повідомив суд про поважність причин своєї неявки.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відтак, зважаючи на те, що ОСОБА_1 своєчасно був сповіщений про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, вважаю за можливе розглядати справу у його відсутності.

З`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 44-3 КУпАП особа притягується до адміністративної відповідальності за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Так, КУпАП доповнено вказаною статтею у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-ІХ від 17.03.2020 року.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Одночасно, вказаною статтю закріплено, що санітарно-протиепідемічні правила і норми це нормативно-правові акти (накази, інструкції, правила, положення тощо) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, вимоги яких спрямовані на запобігання виникненню та поширенню інфекційних хвороб.

При цьому, ст. 29 вказаного закону передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 квітня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 вказаної постанови з 24 лютого 2021 р. на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Як вбачається з матеріалів справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, доведена у розумінні ст. 251 КУпАП належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 107374 від 15.04.2021, в якому викладена суть адміністративного правопорушення від 15.04.2021, а саме вчинення ОСОБА_1 порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами;

- даними фотокопії, на якій зображено ОСОБА_1 , як особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки він порушив правила щодо карантину людей, та перебував за адресою АДРЕСА_2 , без документу, що посвідчує особу.

При цьому, суд бере до уваги, що заборона перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус первинно, як протиепідемічний захід встановлена ще підпунктом 16 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211 в редакції згідно постанови КМУ № 255 від 02.04.2020.

Разом з цим, Кабінет Міністрів України надав роз`яснення щодо цієї заборони, які опубліковані на офіційному веб-сайті 04 квітня 2020 року.

Згідно цього роз`яснення наявність у людини документів дозволить перевірити, чи не мусить вона бути на самоізоляції або в обсервації. А також це дасть можливість органам правопорядку застосувати адміністративну відповідальність для порушників правил карантину.

У зв`язку із цим, судом не встановлено, факту вчинення ОСОБА_1 будь-якого правопорушення, зокрема порушення режиму самоізоляції, обсервації або інших обмежень чи санітарних правил, встановлених у зв`язку з карантином.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення слід враховувати характер вчиненого порушення, ступінь його вини, майновий стан, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

До обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 суд відносить те, що останній вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд не встановив.

Відтак, проаналізувавши характер вчиненого правопорушення та обставини його вчинення, особу порушника, його вік, ступінь його вини, а також враховуючи те, що його дії не завдали будь-яких негативних наслідків для суспільства, ним не порушено режиму самоізоляції, обсервації або інших обмежень чи санітарних правил, встановлених у зв`язку з карантином, приходжу до висновку, що вчинене правопорушення можна вважати малозначним та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням. Застосування такого виховного заходу як усне зауваження буде достатнім для досягнення виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За умовами ч.2 ст.284 КУАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст.22,33,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та, з урахуванням ст.22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.