Справа № 730/364/21 Головуючий у 1 інстанції Данько О. В.
Провадження № 33/4823/304/21
Категорія - ч.1 ст. 183-1 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, з повною загальною освітою, неодружений, проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП з накладенням стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Судом ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що будучи зобов`язаним за рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 18 жовтня 2010 року щомісячно, починаючи з 05 жовтня 2010 року сплачувати на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/3 частини, не сплачує аліменти на утримання дітей, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тобто з 15 березня 2013 року. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 29 квітня 2021 року становила 50 157, 08 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, мотивуючи тим, що судом були допущені порушення вимог чинного законодавства, які призвели до постановлення необґрунтованого судового рішення.

Погоджується з висновком суду в тій частині, що період несплати аліментів до 06 лютого 2018 року не повинен братися до уваги, оскільки на той час не діяли положення Закону щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів.

Разом з тим, вказує на неконкретність суті пред`явленого йому звинувачення, за яким суд визнав його винуватим, адже у судовому рішенні відсутня сума заборгованості по сплаті ним аліментів з 06 лютого 2018 року по 29 квітня 2021 року.

Вказує на те, що суду був наданий його особистий розрахунок заборгованості, в якому сума заборгованості складає 6 258,88 грн.

У судовому засіданні було встановлено, що розмір заборгованості виконавцем був визначений неправильно, суд також не встановив суму несплачених аліментів, що вказує на не доведеність його винуватості та відсутність в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Просить прийняти до уваги, що у 2018 році ним було сплачено 4 695,00 грн. аліментів, за 2019 рік 4 694,76 грн, а всього на загальну суму 9 389,76 грн, однак ця сума не була врахована виконавцем під час здійснення розрахунку заборгованості, яка виникла у нього по сплаті аліментів. Крім того, судом не було враховано, що за січень, лютий та березень 2019 року ним було сплачено 1545 грн. аліментів.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, пояснив, що він мав заборгованість по аліментах тільки за два місяці через те, що м. Борзна та район були у червоній карантинній зоні, в той час як йому додали і ще заборгованість, якої насправді не існує.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та додані до неї документи, суд вважає апеляційну скаргу задовольнити.

У відповідності зі ст. 245, 2780 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення суд повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом та зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з п. 21 ч. 2 ст. 255 КУпАП, державні виконавці складають протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 183-1, 188-13 КУпАП, вони зобов"язані додати до протоколу розрахунок заборгованості щомісячно та загальну суму.

Так, положення ст. 256 КУпАП передбачають, що в протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частина 1 статті 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З матеріалів справи убачається, що на виконанні головного державного виконавця Борзнянського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавчий лист № 2-1318/10, виданий 18.10.2010 Борзнянським районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/3 частини на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , щомісячно, починаючи з 05 жовтня 2010 року.

За період часу з 15 березня 2013 року ОСОБА_1 не сплачує аліменти і сукупний розмір заборгованості станом на 29 квітня 2021 року складає 50 157,08 грн, що перевищує суму платежів за шість місяців.

Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав чинності 06.02.2018, отже саме з цього часу діють положення ст.183-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

За загальним положенням, встановленим цією статтею Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили як закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння, порівняно з діючим законом.

Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність і саме тому мають зворотну силу.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

З огляду на те, що ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі. При цьому, період часу несплати аліментів особою до набрання чинності ст.183-1 КУпАП, не повинен братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

Суд першої інстанції вірно прийняв вказані вимоги Закону до уваги та встановив, що заборгованість внаслідок несплати аліментів ОСОБА_1 виникла до дати введення положень ст.183-1 КУпАП в дію, тобто з 15 березня 2013 року і саме починаючи з цього періоду державним виконавцем проведено нарахування заборгованості по аліментах.

Разом з тим, суд припустився грубого порушення вимог Закону та перебрав на себе функції особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за несплату аліментів на утримання сина та дочки, яка виникла у період з 06 лютого 2018 року по 29 квітня 2021 року. При цьому, суд не вказав суму заборгованості, з чого не можна прийти до висновку чи перевищує вона суму обов`язкових платежів за шість місяців.

При цьому, з мотивувальної частини постанови суду не можна встановити, чи приймались суддею до уваги надані ОСОБА_1 документи, які підтверджують нерегулярні виплати аліментів.

Крім того, до апеляційної інстанції ОСОБА_1 також надав розрахунок заборгованості та документи на підтвердження того, що він частково здійснював перерахування грошових коштів на утримання двох дітей.

Однак, як суд першої інстанції, так і апеляційний суд не наділені правом вираховувати заборгованість, яку повинен був сплатити ОСОБА_1 на утримання своїх двох дітей за рішенням суду, оскільки це входить до компетенції особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, приймаючи рішення в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, перебрав на себе функції обвинувачення, при цьому не встановив загальної суми заборгованості, не врахував наданих правопорушником документів щодо часткової сплати аліментів, отже, розглянув справу без об`єктивного з`ясування фактичних обставин, а тому дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 20 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набуває законної сили негайно після її винесення, є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець