Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/5/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 червня 2021 року смт. Ярмолинці

Суддя Ярмолинецького районного суду Хмельницької області Баськов М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Грановської Д.А.

захисника Савінського О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Турецької Республіки, уродженця м. Газіантеп Турецької Республіки, жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, директора ПП Тюркмен,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №487302 від 27.12.2020, складеного інспектором СРПП №1 Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Левицьким С.С., ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що 27 грудня 2020 року близько 01 год. 40 хв. на автомобільній дорозі с. Томашівка - ст. Ярмолинці + 300 м в Ярмолинецькому районі Хмельницької області він, в порушення п.п. а п.2.9 Правил дорожнього руху, керував автомобілем AUDI-A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Огляд на стан сп`яніння проводився в КНП "Ярмолинецька багатопрофільна лікарня", висновок 27.12.2020 (0,91 проміле).

В ході судового розгляду захисник ОСОБА_1 - адвокат Савінський О.П. просив закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, через порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння визначеного в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) та ст. 266 КУпАП. В письмових поясненнях зазначив, що медичний огляд відбувся більше ніж через дві години після дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 , тобто з порушенням вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП; огляд на стан сп'яніння на місці дорожньо-транспортної пригоди з використанням спеціальних технічних засобів не проводився, а в медичному закладі, куди був доставлений ОСОБА_2 , огляд проводив не лікар, який підписував відповідний висновок, а медсестра. Також захисник стверджує, що акт та висновок медичного огляду складені з порушенням вимог вказаної Інструкції, лікарем, який не пройшов тематичного удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, що є порушенням п. 3 розділу ІІІ Інструкції та без відібрання біологічного матеріалу для проведення лабораторних досліджень, лише з використанням газоаналізатору типу "Алкофор 307", що до того ж не був зареєстрований в установленому законом порядку у відповідному реєстрі, а тому результати (докази) отримані внаслідок його використання по відношенню до вказаної особи є неналежними та недопустимими.

Крім того, захисник вказує, що під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також під час складення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки той не володіє українською мовою, однак в порушення ст. 268 КУпАП, яка не була роз`яснена під відеозапис останньому, він не був забезпечений послугами перекладача та захисника.

Вислухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставами притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Процедура огляду на стан алкогольного сп`яніння осіб, які керують транспортними засобами, визначена ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до вказаних нормативно-правових актів огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я (п. 8 Розділу І Інструкції).

Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. (ч. 1 та 2 ст. 266 КУпАП (в редакції Закону України №586-VI від 24.09.2008), п.п. 2-5 Порядку, п.п. 2, 6 Розділу І, п. 6 Розділу ІІ Інструкції).

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

В силу ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням цієї статті, вважається недійсним.

Як встановлено судом, 27 грудня 2020 року близько 01 год. 40 хв. на автомобільній дорозі с. Томашівка - ст. Ярмолинці + 300 м в Ярмолинецькому районі Хмельницької області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1 , який керував автомобілем AUDI-A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час якої було двоє потерпілих осіб.

В зв`язку з наявністю потерпілих осіб, огляд учасників дорожньо-транспортної пригоди на стан сп`яніння мав би бути проведений обов`язково у закладі охорони здоров`я, причому проведення такого огляду мало б бути не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Однак, як вбачається з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №20 від 27.12.2020, такий огляд ОСОБА_1 в КНП "Ярмолинецька багатопрофільна лікарня" був проведений 27.12.2020 о 05 год. 45 хв., тобто через чотири години з моменту встановлення підстав для його проведення, і вже на підставі вказаного акту був складений відповідний висновок про те, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_3 , який складав вказаний протокол про адміністративне правопорушення пояснив, що огляд ОСОБА_1 був проведений у закладі охорони здоров`я за межами визначеного законодавством двогодинного проміжку через те, що на місці дорожньо-транспортної пригоди працювала слідчо-оперативна група. Також свідок підтвердив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не був забезпечений ані прослугами перекладача, ані послугами захисника.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 254 КУпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне порушення є одним із основних джерел доказів. Проте, це може бути лише за умов, коли: 1) протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; 2) складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; 3) зміст протоколу відповідає вимогам, передбаченим ст. 256 КУпАП України.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно із п. 12 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 від 06.11.2015 у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 є громадянином Турецької Республіки, не володіє на належному рівні українською мовою, що підтверджується відповідним відеозаписом, доданим до матеріалів справи, а тому мав би бути забезпеченим як перекладачем, так і захисником, що уповноваженими на те працівниками поліції зроблено не було.

Порушення фундаментального права на захист безумовно призводить до визнання зібраних у цій справі доказів недопустимими.

Як убачається з рішення ЄСПЛ у справі Гелетей проти України, Суд дійшов висновку про порушення §1 та пп. с §3 ст. 6 Конвенції виходячи з такого.

Стаття 6 Конвенції стосується виключно процедурних гарантій та гарантує право кожному на справедливий судовий розгляд. У світлі обставин кримінального провадження ст. 6 Конвенції, особливо її п. 3, може застосовуватися ще до того, як справу передано до суду, якщо справедливість суду може бути підірвана початковим недотриманням її положень. У свою чергу, гарантії пп. с п.3 ст.6 Конвенції (забезпечення права особи на захист) є конкретними аспектами права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 цієї статті, які повинні враховуватися у будь-якій оцінці справедливості кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах Тейксейра де Кастро проти Португалії та Шабельник проти України неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні в справі Карелін проти Росії (Karelin v. Russia, заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2).

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено судом, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп"яніння був проведений з порушенням вимог чинного законодавства, а тому вважається недійсним, а також було порушено право ОСОБА_1 на захист.

Наведене свідчить, що працівники поліції при вирішенні питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП діяли не у відповідності до своїх повноважень, визначених законодавством.

Оцінивши надані в цій справі докази, наявність певної неповноти і суперечностей, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Керуючись ст. 7, 9, 247, 266, 283, 284, 287 КУпАП,-

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М.Баськов