Справа № 348/1928/20
Провадження № 33/4808/231/21
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О. Я.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Камінського І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_1 , на постанову судді Надвірнянського районного суду від 24 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає АДРЕСА_2 , не працюючий, раніше не притягався до адміністративної відповідальності, громадянин України,-

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що 11.10.2020 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 в с. Камінне, по вул. Мельника, Надвірнянського району, Івано-Франківської області керував транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «VOLKSWAGEN Passat», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі, відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 правил дорожнього руху України (далі ПДР).

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді Надвірнянського районного суду від 24 листопада 2020 року скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП, в тому числі право на захист.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та пояснив, що в той день і час, який зазначений в адмінпротоколі, він приїхав до дівчини, з якою зустрічався в с. Камінне, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Вона перебувала в себе дома, в компанії молодих людей, він її приревнував, розбив шибу в дверях, щоб попасти в будинок. Дівчина викликала працівників поліціції.

В цей час він пішов до своєї машини, витягнув пляшку горілки із горя напився, чекаючи працівників поліції. Зазначає, що приїхав до дівчини тверезий.

На місці події відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», визнає, що випив алкоголь, однак після того як їхав за кермом. Зазначив, що ніяких людей в цивільному - свідків не було з працівниками поліції.

Крім того, ствердив, що в суді першої інстанції не був, оскільки перебував у своїх батьків на лікуванні ( отримав тілесні ушкодження 11 жовтня 2020 року). Повістки не отримував, позаяк не приїджав, за адресою на яку вони надходили.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

Свідок ОСОБА_3 , пояснив, що подія відбуласся осінню, минулого року, саме коли не пам`ятає. Повертався додому, почув сильні крики, підійшов до воріт будинку, що в АДРЕСА_3 , спитав у поліцейської, чи допомога не потрібна, відповіла - ні. Згодом працівник поліції запропонував йому бути свідком, позаяк вони мають підозру, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 чітко сказав, я відмовляюсь від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медзакладі. Також зазначив, що був другий свідок ОСОБА_4 під час відмови водія від проходження огляду.

Крім того, свідок ОСОБА_3 додав, що має відеозапис з місця події, однак зобов`язується надати цей відеозапис поліцейському ОСОБА_5 , позаяк він записаний на старому телефоні.

В судовому засіданні поліцейський-свідок ОСОБА_5 пояснив, що 11.10.2020 року близько 22 год. 00 хв під час несення служби, на робочий планшет поступило повідомлення, що в АДРЕСА_3 невідомі особи напали на хату. Приїхавши туди побачив на подвірї три дівчини та три хлопці, і лежав зв`язаний ОСОБА_1 . В хаті вікно в дверях було розбите. Хлопці і дівчата пояснили, що ОСОБА_1 приїхав п`яний на своєму автомобілі, почав стукати у вікна і двері, йому не відкривали - розбив шибку. Причина такої агресивної поведінки - ревність. В процесі спілкування у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, додав, що ззаду на сидінні в машині ОСОБА_1 спав його товариш також перебував в стані алкогольного сп`янінння, візуально ледве стояв на ногах.

Водія відсторонено було від керування, згодом за ним приїхав його товариш.

В судовому засідані поліцейський-свідок ОСОБА_6 пояснила, що під час несення служби разом із сержантом ОСОБА_5 , їм на службовий планшет поступило повідомлення, про те, що невідома особа приїхала на транспортному засобі марки «VOLKSWAGEN Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , із предметом схожим на ніж, погрожував фізичною розправою, розбив шибу в дверях. Прибувши на місце події, було встановлено, що заявниця ОСОБА_7 мешканка АДРЕСА_3 , разом із своїми друзями відпочивали в себе по місцю проживання. О 22 год. до них приїхав на транспортному засобі ОСОБА_1 , вийшов з машини із предметом схожим на ніж, підійшов до будинку заявниці, розбив шибу в дверях та намагався проникнути до будинку. Також погрожував фізичною розправою заявниці та її друзям, висловлювався нецензурною лайкою. Під час встановлення обставин події від ОСОБА_1 було чути різкий запах алкоголю, тремтіння пальців рук, нестійка хода. Після чого даному громадянину запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці, в присутності двох свідків, на що водій відмовився, після чого запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в Надвірнянській ЦРЛ, ОСОБА_1 також відмовився.

Після чого складено адмінпротокол за ч.1 ст.130 КУпАП, від підпису в протоколі та дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився. Від керування транспортним засобом був відсторонений.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , пояснив, що того дня, який вказаний в адмінпротоколі приїхали з ОСОБА_1 (на машині останнього) до його дівчини. Приїхали вони тверезі. ОСОБА_1 посварився з ОСОБА_9 і пішов до своєї машини, дістав пляшку горілки та випив. Під час конфлікту ОСОБА_1 порізав руки, тому, що його не пускали до хати, однак він цього не бачив, бо в цей час спав у машині.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , пояснила, що11.10.2020 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_1 приїхав до неї додому на своєму транспортному засобі, вона вийшла на подвір`я, він поцілував її, був тверезий. Під час розмови ОСОБА_1 приревнував її, оскільки вона розпивала алкогольні напої із своїми друзями в хаті, і між ними виник конфлікт, тоді ОСОБА_1 пішов до своєї машини і вже звідти повернувся в стані алкогольного спяніння. Письмові пояснення писала власноручно , однак текст пояснення диктувала поліцейська ОСОБА_6 .

Крім того, зазначила, що в той день вживала алкогольні напої.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи та додані документи, переглянувши відеозаписи з нагрудних знаків поліцейських та додані документи, допитавши свідків-поліцейських ОСОБА_5 , ОСОБА_11 свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , суд вважає, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Разом з тим, право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Як вбачається з матеріалів справи апелянт не був присутній при розгляді справи місцевим судом та проголошенні оскаржуваної постанови.

Приймаючи до уваги, вищевказані обставини, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Також, в своїй АС апелянт посилається на те, що суддя першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом першої інстанції здійснювався виклик ОСОБА_1 за адресою, вказаною в протоколі, а саме: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 знав про існування адміністративної справи щодо нього, що підтверджується дослідженими апеляційним судом відеозаписами, зробленими працівниками поліціїі під час оформлення матеріалів щодо нього, з яких вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП складався у його присутності.

Окрім того, відповідно до вимогст. 129 Конституції України,ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про судовий розгляд .

Для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України», за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду, тож ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість дізнатися, як про дати призначення справи так і про результати її розгляду.

Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього 11 жовтня 2020 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в подальшому самостійно не цікавився ні станом, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, а поставився до цього питання байдуже.

Крім того, права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду та виклику його до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах АС, однак не обмежений доводами АС, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП.

Суддя першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР , передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 названого Кодексу особа, яка керує транспортним засобом не може відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, мотивуючи свої відмову тим, що не довіряє лікарю, який проводить медичний огляд. Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суддя першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення: а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 460503 від 11.10.2020 року (а.с. 1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2); складеним направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.10.2020 (а.с. 3); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_12 (а.с. 8); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с. 9) , письмовими поясненнями ОСОБА_10 ( а.с.4), письмовими поясненями ОСОБА_13 (а.с.5), письмовими поясненями ОСОБА_7 (а.с.6), письмовими поясненями ОСОБА_14 (а.с.10).

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є недостовірні, та спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , так і матеріалами відеофіксації.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

З вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом, вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення було складено поліцейським відразу після відмови ОСОБА_1 від проходження на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медзакладі, з роз`ясненням його прав передбачених ст.63 Конституцією України та ст.268 КпАП.

Щодо доводів ОСОБА_1 , що не було ніяких свідків при відмові від проходження огляду спростовується наданим віддеозаписом, який наданий свідком ОСОБА_3 , з якого вбачається, що ОСОБА_15 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та розмовляє з поліцейським з приводу обставин події (звідки ніж, кров і т.д).

В судовому засіданні після перегляду вищевказаного відеозапису, ОСОБА_1 підтвердив, що на аудізаписі говорить він, а на відеозаписі є його зображення.

Суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки вказані доводи спростовуються сукупністю вищезазначених доказів, досліджених судом.

Пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , про те що водій ОСОБА_1 не їхав за кермом в стані алкогольного сп`яніння, а випив після конфлікту, який склався, апеляційний суд визнає недостовірними, оскільки вони спрямовані на вигородження від адмінвідповідальності ОСОБА_1 та спростовуються зібраними у справі доказами.

В результаті перевірки вищевказаних доводів АС не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення огляду на стан сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані доводи апелянта є неспроможними, позаяк вони не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені апеляційним судом.

Зокрема, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час його складання ОСОБА_1 відмовився від підпису.

Оцінюючи вищевказані доводи апелянта, апеляційний суд приймає до уваги обставини, за яких на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення та те, що саме він, як водій транспортного засобу, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та в медичному закладі, і це ним в Ас та під час апеляційного розгляду не оспорюється.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції прийшов до правильного висновку, про те що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина доводиться поза всяким розумним сумнівом.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 рокуЄвропейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07 липня 2016 року № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З урахуванням вищенаведеного, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від огляду на стан алкогольного спяніння, буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника.

Накладене суддею стягнення відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Надвірнянського районного суду від 24 листопада 2020 року щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк