Провадження № 33/801/196/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шлапак Д. О.
Доповідач: Ковальчук О. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її захисником адвокатом Бистрицьким Максимом Олексійовичем, на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2021 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої (з її слів) по АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2020 року о 23 год. 00 хв. по вул. Келецькій, 117 в м. Вінниці водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилася в присутності двох свідків на місці зупинки, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто 454,00 грн. судового збору на користь держави.

Не погодившись з цією постановою, 15 лютого 2021 року захисник Маланської І. В. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначив, що працівниками поліції порушено порядок огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, зокрема ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження такого огляду на місці зупинки, а навпаки наполягала на ньому, проте відмовилася від його проходження в наркодиспансері, водночас, працівники поліції не пропонували та не провели огляд на місці зупинки.

Крім того, суд першої інстанції, як на підставу доведеності вини ОСОБА_1 , послався лише на протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення понятих та рапорт, проте ці документи не можуть бути належними та допустимими доказами у цій справі. Водночас, місцевий суд безпідставно застосував стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її захисник адвокат Бистрицький М. О. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з підстав, зазначених у цій скарзі.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити з огляду на таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 031120, складеного 17 листопада 2020 року о 00 год. 40 хв. інспектором взводу № 2 роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Довбушем Олександром, 16 листопада 2020 року о 23 год. 00 хв. по вул. Келецькій, 117 в м. Вінниці водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовилася в присутності двох свідків на місці зупинки, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).

Відповідно до пояснень, отриманих у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 17 листопада 2020 року о 00 год. 35 хв. ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння у їх присутності відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а. с. 3).

17 листопада 2020 року ОСОБА_4 надав пояснення про те, що передав керування автомобілем ОСОБА_1 , після чого вона не справилась з керуванням, оскільки зустрічне авто засліпило її фарами (а. с. 4).

17 листопада 2020 року ОСОБА_1 надала пояснення про те, що 16 листопада 2020 року вона попросила ОСОБА_5 проїхатись на його автомобілі, проте коли вона їхала на зустріч виїхав інший автомобіль, якого вона злякалась та в`їхала у паркан. Після цього, вона від`їхала до будинку № 111 по вул. Келецькій у м. Вінниці, де припаркувала автомобіль. Посвідчення водія вона не отримувала. При посадці в автомобіль вона випила невелику кількість спиртних напоїв (а. с. 5).

У рапорті інспектора взводу № 2 роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Довбуша Олександра зазначено, що 16 листопада 2020 року на службовий планшет отримано виклик «Підозріле авто» по вул. Келецькій, 111 в м. Вінниці. Прибувши за вказаною адресою виявлено транспортний засіб «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , з пошкодженою передньою частиною. В цей час, від іншого екіпажу отримано інформацію, що дане авто може бути причетне до вчинення ДТП по вул.. Келецькій, 117 у м. Вінниці, оскільки на місці ДТП лежить державний номерний знак цього авто. Встановлено, що автомобілем керувала ОСОБА_1 , під час спілкування з якою виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Остання пояснила, що вживала алкоголь до вчинення ДТП, проте від огляду на стан сп`яніння відмовилася у встановленому законом порядку на місці зупинки в присутності двох свідків. Відносно ОСОБА_1 складено протокол за ст. 130 КУпАП та винесено постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а. с. 6).

Відповідно до інформації Територіального сервісного центру МВС № 0541 № 31/2/0541-Б-156/д від 23 грудня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримувала.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

За змістом ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В).

За таких обставин, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані обставини не спростовані апелянтом належними та допустимими доказами, отже доводи її апеляційної скарги про відсутність вини є необґрунтованими.

Водночас, апеляційним судом встановлено, що у тексті оскаржуваної постанови суд першої інстанції зазначив, що вина ОСОБА_1 доводиться, зокрема, поясненнями, проте не зазначив, чиїми саме, адже матеріали справи містять пояснення як самої ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Хоча положеннями ст. 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення, не передбачено, що така постанова повинна містити посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, однак такий обов`язок суду випливає з аналізу практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії»), який свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес, положення якого як найбільш наближеної за своєю суттю галузі права субсидіарно застосовуються до процесу, визначеного КУпАП. Крім того, такий обов`язок суду також вбачається із роз`яснень Пленум ВСУ, викладених у п. 24 його постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» про те, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП ( 80732-10 ). У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи вищенаведене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте помилково не зазначив про те, що її вина доводиться поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2021 року необхідно змінити, доповнивши її посиланням на вказані пояснення.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

17 листопада 2020 року ОСОБА_1 надала пояснення про те, що 16 листопада 2020 року вона керувала транспортним засобом «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_1 , після вживання спиртних напоїв, не впоралась з керуванням та здійснила ДТП, водночас, відповідно до пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вона відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи її апеляційної скарги не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її захисником адвокатом Бистрицьким Максимом Олексійовичем, задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 лютого 2021 року змінити, доповнивши її посиланням про те, що вина ОСОБА_1 доводиться поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в іншій частині залишити її без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук