1Справа № 335/5525/21 3/335/1318/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 07.05.2021 року серії ВАБ 025070, 07.05.2021 року о 10-00 год. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насилля психологічного характеру, а саме: кричала, ображала принижувала, висловлювалась нецензурною лайкою в бік своїх батьків у присутності малолітніх дітей.

Дії ОСОБА_1 за вказаних обставин органами національної поліції кваліфіковані за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила суду, що 07.05.2021 року дійсно між нею та її батьками стався спільний конфлікт, під час якого вони один на одного кричали, при цьому з її боку насилля психологічного характеру відносно батьків не було.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, об`єктивно та всебічно, надав оцінку зібраним доказам, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, потерпілих, а також іншими документами.

Відповідно до абз. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та її батьками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стався спільний конфлікт, під час якого вони один на одного кричали, що підтверджується письмовими пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні.

Суд зазначає, що сварка та конфлікт не є психологічним насильством у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон), згідно змісту якого форма домашнього насильства включає словесні образи, які доводять постраждалого достану емоційної невпевненості, втрати здатності захистити себе і можуть заподіяти або заподіяли шкоду психічному здоров`ю.

Психологічне насильство - це умисні дії, коли особа прагне спричинити шкоду, порушити права і свободи людини, а конфлікт (сварка) це взаємне з`ясування обставин без приниження честі і гідності.

Так, співробітниками поліції не підтверджена наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП в діях ОСОБА_1 , а саме не доведені вищезазначені обставини, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні належні докази, які б довели винність особи, відносно якої складено зазначений протокол.

У матеріалах даної справи відсутні конкретні правові докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 насильства в сім`ї, як це передбачено ч. 1ст. 173-2 КУпАП.

В матеріалах справи на підтвердження факту сварки між ОСОБА_1 та її батьками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 наявні тільки письмові пояснення учасників конфлікту інших доказів, які б свідчили саме про вчинення насильства в сім`ї за вказаними обставинами не встановлено.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення особою, яка його склала, не зазначені наслідки, настання яких є обов`язковою умовою згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення відображену в протоколі та збирати докази

Отже, у матеріалах справи не має належних та допустимих доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За вимогами ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Карелін проти Російської Федерації» (KARELIN v. RUSSIA), заява № 926/08, остаточне від 06.03.2017, суд дійшов висновку, що суддя не може самостійно відшукувати докази винуватості особи, адже це становитиме порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, суд за результатами розгляду справи виносить постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 33-35, ст.173-2 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В.Геєць