Справа № 404/4131/21
Номер провадження 3/404/1522/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 31.05.2021 року о 07 год. 20 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 110206», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул.Добролюбова, 17/21 у м.Кропивницькому, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме паркан, чим порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Унаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 31.05.2021 року о 07 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110206», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул.Добролюбова, 17/21 у м.Кропивницькому, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків з використанням спеціального технічного засобу приладу «Drager Alcotest ARLM 0276» (тест №44 - результат 2,40 проміле), з яким він погодився, чим порушив вимоги п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 14.07.2021 року із врахуванням положень ст.36 КУпАП об`єднано провадження у справах за вказаними протоколами.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що 31.05.2021 року він не керував транспортним засобом «ЗАЗ 110206», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , лише був пасажиром вказаного автомобіля, за кермом якого була малознайома йому особа. Звідки вони їхали, він не пам`ятає, бо вживав алкогольні напої, однак вказує, що в напрямку його місця проживання, що знаходиться за декілька вулиць від місця зупинки транспортного засобу. Вказує, що ДТП не було, а транспортний засіб був пошкоджений раніше. Після того, як автомобіль зламався, водій транспортного засобу кудись пішов, щоб знайти можливість відремонтувати його, а він знаходився поруч з транспортним засобом «ЗАЗ 1102066», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у зв`язку із тим, що не міг залишити відкритий транспортний засіб без нагляду. Через деякий час, коли він сидів в автомобілі на місці водія, до нього підійшли працівники поліції, яким він відразу вказав, що не є водієм даного автомобіля, а охороняє його. Огляд на стан алкогольного сп`яніння він погодився пройти, тому що виконував всі вимоги поліцейських. Ніякого відношення до вчинення адміністративних правопорушень він не має та вважає, що водій транспортного засобу залишив його та не повернувся у зв`язку із перебуванням біля автомобіля працівників поліції. Просить закрити провадження по справах у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції направлено наступні докази, які досліджені під час розгляду справи:

- протоколи про адміністративне правопорушення від 31.05.2021 року, які містять виклад раніше вказаних обставин справ (а.с.1, 35);

- довідку про отримання особою посвідчення водія на право керування транспортним засобом (а.с.2, 36);

- схему місця ДТП (а.с.3);

- письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.4, 39);

- рапорт поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП рядового поліції Чередніченка В.С. (а.с.5);

- результати тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу приладу «Драгер», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з якими на місці події у встановленому законодавством порядку було виявлено стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 (а.с.37, 38, 39, 40, 41);

- письмові пояснення свідка ОСОБА_4 (а.с.39);

- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/2279, яке чинне до 26.04.2022 року (а.с.42);

- відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, якими зафіксовано обставини оформлення матеріалів у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 (а.с.43).

Дослідивши протоколи у справах про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із такого.

Відповідно до ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п.12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП ОСОБА_1 ставляться у провину дії, пов`язані із наїздом транспортного засобу «ЗАЗ 110206», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул.Добролюбова, 17/21 у м.Кропивницькому на перешкоду, а саме паркан.

Фактично суду не надано жодного об`єктивного доказу, який би вказував на факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , а також на наявність самої дорожньо-транспортної події за обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане заперечив сам ОСОБА_1 , як безпосередньо в суді, так і на місці події, що вбачається із відеозаписів, долучених до матеріалів справи, зазначивши, що водій автомобіля «ЗАЗ 110206» відразу після зупинки транспортного засобу, пов`язаної із його поломкою, залишив місце події та пішов у невідомому напрямку. ОСОБА_1 був пасажиром вказаного автомобіля та залишився на місці події для його охорони, а виявлені працівниками поліції пошкодження транспортного засобу виникли раніше та не пов`язані із вказаними обставинами. При цьому з письмових пояснень свідка ОСОБА_4 (а.с.39) неможливо однозначно встановити, чи був він безпосереднім свідком події чи пояснення надав зі слів сусідки ОСОБА_5 , в якої працівники поліції пояснення не відбирали. На схемі місця ДТП (а.с.3) не зафіксовано будь-яких пошкоджень паркану, а пошкодження виявленні працівниками поліції на транспортному засобі мають невідоме походження та час виникнення. Будь-які експертизи та дослідження пошкоджень, наявних на транспортному засобі «ЗАЗ 110206», часу та механізму їх виникнення, не проводилися. Рапорт працівника поліції (а.с.5) не містить жодних відомостей, які б вказували на водія транспортного засобу «ЗАЗ 110206» чи на підтвердження факту участі вказаного автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів твердження, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП та порушення ОСОБА_1 вимог п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Крім того, з метою перевірки обставин справи судом вжито всіх можливих, передбачених законодавством заходів, спрямованих на виклик свідка ОСОБА_4 у судові засідання (а.с.20, 23, 27, 28, 29, 31, 60, 62, 63, 64, 66), але останній до суду неодноразово не з`являвся, повідомивши суд у телефонному режимі, що безпосередньо він не був свідком керування ОСОБА_1 транспортним засобом «ЗАЗ 110206» та будь-яка причетність ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної події йому не відома. Відтак, розгляд справи проводиться на підставі наявних доказів.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Однією з гарантій та засадою кримінального провадження є безпосередність дослідження показань судом (ст.ст.7, 23 КПК України).

При цьому протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Таким чином достатніх та достовірних доказів, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 та вказували на наявність вини останнього у вчиненні дорожньо-транспортної події за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення до матеріалів справи не долучено та суду не надано, натомість судом встановлено обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку із не доведенням самої події, викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення та не встановленням фактичних обставин події.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Також дослідивши протокол ААБ №115169 від 31.05.2021 року у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами, виходячи із такого.

Так, провадження у справі за ст.124 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку із, в тому числі, не доведенням вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, а саме того, що ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 110206», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та факту самого ДТП.

Згідно з п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до частин 1-3 ст.266 КУпАП визначено, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції підлягають особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Наданими доказами, які суд проаналізував раніше під час встановлення доведення вини ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, та долученими відеозаписами не доведено, що ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 110206», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , про що вказано раніше. Поліцейські звернулися до останнього з вимогою про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, коли ОСОБА_1 сидів на місці водія у транспортному засобі, що стояв зупинений на узбіччі дороги. Тобто фактично вимога про проходження огляду на стан сп`яніння поліцейськими була спрямована стосовно особи, яка сиділа у транспортному засобі, який був припаркований, та перед судом не доведено, що вона була водієм вказаного автомобіля. При цьому письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 жодним чином не вказують на керування ОСОБА_1 транспортним засобом та стосуються лише засвідчення факту проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest».

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені обставини, вимога поліцейських суперечила положенням наведеного законодавства, оскільки особа, яка перебуває в автомобілі, але жодним чином ним не керує ОСОБА_1 , не може вважатися водієм вказаного транспортного засобу, тобто суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке ставиться йому в провину, що виключає в його діях склад вказаного правопорушення. На таку особу не можуть поширюватися вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху та ставитись їй в провину його порушення.

Таким чином із врахуванням того, що перед судом не доведено достатніми і безсумнівними доказами те, що на момент надходженням пропозиції від працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 перебував у статусі водія, суд, витлумачивши усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, вважає не доведеним відповідні твердження у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а знаходився у ньому як пасажир, ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.124, ч.1 ст.130, ст.ст.247 п.1, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло